Ухвала
07 вересня 2021 року
м. Київ
справа № 203/3184/20
провадження № 61-14161ск21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду 
Шиповича В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області на постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 червня 2021 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа, - Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про встановлення факту постійного проживання на території України,
ВСТАНОВИВ:
17 серпня 2021 року засобами поштового зв`язку Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області подало касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 червня 2021 року в справі № 203/3184/20.
За змістом частини першої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) вирішує колегія у складі трьох суддів після одержання касаційної скарги оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.
Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.
I. Щодо строку на касаційне оскарження 
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Відомості про те, що повний текст постанови Дніпровського апеляційного суду від 16 червня 2021 року було виготовлено не в день ухвалення оскаржуваного судового рішення відсутні. Таким чином строк на касаційне оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 16 червня 2021 року сплив 16 липня 2021 року.
Касаційна скарга подана 17 серпня 2021 року, тобто із пропуском строку на касаційне оскарження передбаченого статтею 390 ЦПК України.
Разом із касаційною скаргою подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивоване тим, що копію постанови апеляційного суду від 16 червня 2021 року заявник отримав 20 липня 2021 року.
Однак доказів на підтвердження дати отримання копії оскаржуваної постанови апеляційного суду заявником не надало.
На час вирішення питання про відкриття касаційного провадження матеріали цивільної справи № 203/3184/20 в розпорядженні Верховного Суду відсутні.
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду.
Наведені у касаційній скарзі підстави для поновлення строку касаційного оскарження недоведені, а отже на даний час не можуть бути визнані поважними.
Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
Підтвердженням дати отримання судового рішення можуть бути, зокрема довідка суду; поштові документи, що дають можливість ідентифікувати поштове відправлення або інші документи, в яких зазначена дата вручення копії оскарженої постанови апеляційного суду.
II. Щодо сплати судового збору
Заявником в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору.
Заяву подано до суду у 2020 році.
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою заяви у справі окремого провадження ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в межах оспорюваної суми. 
Отже розмір судового збору за подану касаційну скаргу становить 
840,80 грн (із розрахунку (2 102 грн х 0,2) х 200%).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».
ІІІ. Щодо підстав касаційного оскарження
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Заявником у касаційній скарзі наведено зміст частини другої статті 389 ЦПК України, однак всупереч вимог пункту 5 частини другої статті 392 цього Кодексу не визначено з яких саме, передбачених законом підстав, оскаржена постанова Дніпровського апеляційного суду від 16 червня 2021 року.
Коректне визначення підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки суд касаційної інстанції переглядаючи у касаційному порядку судові рішення перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження (частина перша статті 400 ЦПК України), підстава (підстави) відкриття касаційного провадження зазначаються в ухвалі про відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України), в окремих випадках непідтвердження підстав касаційного оскарження може мати наслідком закриття касаційного провадження (пункти 4, 5 частини першої статті 396 ЦПК України).
Недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхом:
-           надання доказів на підтвердження поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 16 червня 2021 року;
-           надання оригіналу документу, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 840,80 грн;
-           надання уточненої касаційної скарги із зазначенням в ній підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав). Копії уточненої касаційної скарги мають бути надані відповідно до кількості учасників справи.
Згідно частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) буде вирішено колегією суддів після оформлення касаційної скарги відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області на постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 червня 2021 року у цивільній справі № 203/3184/20 залишити без руху.
Визначити для усунення недоліків касаційної скарги строк - десять днів з дня вручення Головному управлінню Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області копії цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині сплати судового збору та зазначення підстав касаційного оскарження касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала.
Роз`яснити Головному управлінню Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області право протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження із зазначенням поважних причин пропуску цього строку та наданням доказів на підтвердження таких причин. Якщо в зазначений строк заяву не буде подано або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                            В. В. Шипович