Ухвала
28 серпня 2021 року
м. Київ
справа № 365/399/18
провадження № 61-13945ск21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Згурівського районного суду Київської області від 02 березня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Згурівської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Державного підприємства «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», третя особа - фермерське господарство «Дарія», ОСОБА_7 , про визнання незаконними дій, скасування наказів органу державної влади та державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі, зобов`язання вчинити дії та скасування державної реєстрації права власності земельних ділянок із визнанням недійсними свідоцтв, виданих на підставі такої реєстрації прав, та за зустрічним позовом третьої особи ОСОБА_7 до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Згурівської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Державного підприємства «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», третя особа - фермерське господарство «Дарія» про визнання незаконними дій, скасування наказів органу державної влади та державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі та скасування державної реєстрації права власності земельної ділянки із визнанням недійсним свідоцтва, виданого на підставі такої реєстрації права,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Згурівського районного суду Київської області від 02 березня 
2021 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 06 липня 2021 року, у позові ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Згурівської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Державного підприємства «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», третя особа - фермерське господарство «Дарія»,  ОСОБА_7 , про визнання незаконними дій, скасування наказів органу державної влади та державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі, зобов`язання вчинити дії та скасування державної реєстрації права власності земельних ділянок із визнанням недійсними свідоцтв, виданих на підставі такої реєстрації прав відмовлено повністю.
У зустрічному позові третьої особи - ОСОБА_7 до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Згурівської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Державного підприємства «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», третя особа - фермерське господарство «Дарія», про визнання незаконними дій, скасування наказів органу державної влади та державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі та скасування державної реєстрації права власності земельної ділянки із визнанням недійсним свідоцтва, виданого на підставі такої реєстрації права відмовлено повністю.
18 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду 
з касаційною скаргою на рішення Згурівського районного суду Київської області від 02 березня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 липня 2021 року, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції матеріального права та норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження                     в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження 
з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Касаційна скарга подана до суду касаційної інстанції з пропуском строку на касаційне оскарження. 
У касаційній скарзі заявник зазначає, що копію оскаржуваної постанови її представник отримав 11 серпня 2021 року.
Однак, заявником не надано клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги, яке було б підтверджено доказами.
Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 272 ЦПК України за заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді. Учасникам справи, які не були присутні                  в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення          у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - 
у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що апеляційним судом було порушено порядок вручення заявнику копії цього судового рішення, передбачений статтею 272 ЦПК України, не надано доказів того, що суд своєчасно не направив копію повного тексту постанови заявнику, та про обставини, що об`єктивно перешкоджали отримати вказане судове рішення і подати касаційну скаргу в передбачений ЦПК України строк. Також у касаційній скарзі відсутні докази дати отримання представником заявника копії оскаржуваної постанови. 
Оскільки належних доказів, що підтверджують дату отримання оскаржуваної постанови, заявник не надав, та не надав клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги, касаційну скаргу необхідно залишити без руху відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України та надати особі строк для подання відповідних доказів.
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. 
Також подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження 
з огляду на наступне.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження 
в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
У порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
ОСОБА_1 заявила клопотання про звільнення її від сплати судового збору у зв`язку з тим, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків її річного доходу.
Однак, заявник не надала жодного доказу на підтвердження клопотання про звільнення її від сплати судового збору.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України              від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 
01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. 
ОСОБА_1  звернулася до суду  з позовом у липні 2018 року.
Станом на 01 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 1 762,00 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становило 704,80 грн).
Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
ОСОБА_1 заявляла до суду першої інстанції шість позовних вимог немайнового характеру, отже, заявнику необхідно сплатити судовий збір 
у розмірі 8 457,60 грн ((704,80*6)*200%=8 457,60 грн).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду 
у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК 
у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055»).
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату, або надати належним чином обґрунтоване клопотання про звільнення від сплати судового збору, підтверджене належними доказами. 
Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення її від сплати судового збору за подачу касаційної скарги - відмовити.
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Згурівського районного суду Київської області від 02 березня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 липня 2021 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали до 27 вересня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                    Г. В. Коломієць