УХВАЛА
 
30 серпня 2021 року
м. Київ
 
справа № 188/1095/15-ц
провадження № 61-13230ск21
 
Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження                     за касаційною скаргою ОСОБА_1 , підписаною адвокатом Коростельовим Станіславом Володимировичем, на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2020 року та на постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року в справі за позовом фермерського господарства «Агрорух» до ОСОБА_1 , державного виконавця Петропавлівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Дмитренко Вікторії Василівни, Петропавлівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, треті особи: ОСОБА_2 , Просянська філія Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «Сантрейд» про відшкодування вартості збитків, завданих в результаті незаконного збору врожаю, та понесених витрат на агротехнічні заходи при вирощуванні соняшника, 
 
ВСТАНОВИВ :
 
05 серпня 2021 року ОСОБА_1 через представника з пропуском строку на касаційне оскарження засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на вказані судові рішення та зазначає, що оскаржувану постанову апеляційного суду він не отримував, а ознайомився з її повним текстом 18 липня 2021 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень.
 
За даною касаційною скаргою не може бути вирішене питання про відкриття касаційного провадження з таких підстав.
У частинах другій, третій статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу. 
 
ОСОБА_1 зазначає, що оскаржувану постанову апеляційного суду він не отримував, при цьому не надає будь-яких належних доказів про порушення апеляційним судом вимог щодо видачі (надсилання) копії судового рішення (конверт, копії матеріалів справи, довідка суду, тощо), на підставі яких він мав би право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження на підставі частини другої статті 390 ЦПК України.
 
Саме по собі посилання на те, що ОСОБА_1 повний текст оскаржуваної постанови не отримав, без підтвердження відповідними доказами, не є підставою для поновлення строку на касаційне оскарження.
 
Крім цього, в касаційній скарзі не зазначено підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України.
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1)      якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2)      якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3)      якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4)      якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. 
 
Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі має зазначатися підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
 
Таким чином при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитися у взаємозв`язку з посиланням на відповідний пункт (пункти) частини другої статті 389 ЦПК України як на підставу (підстави) для касаційного оскарження судового (судових) рішення (рішень).
 
Тобто, окрім посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, касаційна скарга має містити: пункт 1 - формулювання застосованого судом апеляційної інстанції висновку щодо застосування норми права, з яким не погоджується заявник, із зазначенням цієї норми права та змісту правовідносин, в яких ця норма права застосована, а також посилання на постанови Верховного Суду, в яких зроблено інший (який саме) висновок щодо застосування цієї ж норми права та в яких (подібних) правовідносинах, із зазначенням, в чому саме полягає невідповідність оскарженого судового рішення сформованій правозастосовчій практиці у подібних правовідносинах. При цьому суд звертає увагу заявника, що судовими рішеннями у подібних правовідносинах є такі рішення, де подібними є: предмети спору; підстави позову; зміст позовних вимог; встановлені судом обставини та однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 523/6003/14-ц, від                   19 червня 2018 року у справі № 922/2383/16, від 20 червня 2018 року у справі                  № 755/7957/16-ц, від 26 червня 2018року у справі № 2/1712/783/2011, від                         26 червня 2018 у справі № 727/1256/16-ц, від 04 липня 2018 у справі                                  № 522/2732/16-ц); пункт 2 - обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, з чіткою вказівкою на норму права (абзац, пункт, частина статті), а також зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та змістовним обґрунтуванням мотивів такого відступлення; пункт 3 - зазначення норми права, щодо якої відсутній висновок її застосування з конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній, та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи (такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12 листопада 2020 року у справі № 904/3807/19).
 
Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 необхідно подати докази, які підтверджують поважність пропуску строку на касаційне оскарження та уточнену касаційну скаргу з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) статтею 389 ЦПК України.
 
Згідно з частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, установлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ :
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , підписаною адвокатом Коростельовим Станіславом Володимировичем на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2020 року та на постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року залишити без руху.
 
Надати для усунення недоліків касаційної скарги строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання в установлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                 Н. О. Антоненко