ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2021 року                              м.Дніпро                             Справа №  908/114/21
_
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Чус О.В. 
судді: Кузнецова І.Л., Кощеєв І.М.

Розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Концерну "Міські теплові мережі" на рішення господарського суду Запорізької області від 18.03.2021, повне рішення складено 29.03.2021, суддя Смірнов О.Г., у справі № 908/114/21
за позовом Концерну "Міські теплові мережі" (юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бульвар Гвардійський, буд. 137, фактична адреса: 69065, м. Запоріжжя, вул. Щаслива, буд. 2а)
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Апельмон" (69071, м. Запоріжжя, вул. Кутузова, буд. 2, кв. 55)
про стягнення 71 377,10 грн.
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду.
Концерн "Міські теплові мережі" звернувся до господарського суду Запорізької області з позовною заявою, в якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Апельмон" суму боргу за відпущену теплову енергію та гарячу воду в сумі основного боргу 47657,84 грн., пені в сумі 20630,24 грн., трьох процентів річних в сумі 1270,70 грн., інфляційних витрат в сумі 1818,32 грн., що разом складає 71377,10 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач в період з листопада 2019 по квітень 2020 здійснював постачання теплової енергії в нежитлове приміщення 18 (літ.А-5), загальною площею 460,3 кв.м., яке знаходиться по вул. Сергія Синенка, буд. 53 в м. Запоріжжя та нежитлове приміщення V, першого поверху (літ. А-5), загальною площею 223,8 кв.м. по вул. Дніпровське шосе, буд. 48 в м. Запоріжжя, які належать на праві власності ТОВ "Апельмон". Заборгованість за теплову енергію по особовому рахунку № НОМЕР_1 за листопад, грудень 2019, січень та квітень 2020 складає 23169,45 грн., за листопад, грудень 2019, січень, лютий, квітень 2020 - 24488,39 грн. 
Рішенням господарського суду Запорізької області від 18.03.2021 року провадження у справі № 908/114/21 за позовом Концерну "Міські теплові мережі" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Апельмон" в частині вимог про стягнення заборгованості в сумі 47657,84 грн. та пені в сумі 20630,24 грн. закрито; у задоволенні позовних вимог Концерну "Міські теплові мережі" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Апельмон" про стягнення трьох процентів річних в сумі 1270,70 грн., інфляційних витрат в сумі 1818,32 грн. відмовлено. 
Підставою для закриття провадженні у справі № 908/114/21 у відповідності до п.3.ч.1. ст. 231 ГПК України в частині вимог про стягнення заборгованості в сумі 47657,84 грн. та пені в сумі 20630,24 грн. стало рішення господарського суду Запорізької області від 12.10.2020 у справі № 908/2052/20, яке набрало законної сили, про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 47657,84 грн. та пені в сумі 20630,24 грн. за період з листопада 2019 по квітень 2020. Зі змісту рішення господарського суду Запорізької області від 12.10.2020 у справі № 908/2052/20 та тексту позовної заяви за вих. № 31/12-1 від 31.12.2020 у справі № 908/114/21 місцевим господарським судом встановлено, що спір у вказаних справах в частині позовних вимог про стягнення основного боргу в сумі 47657,84 грн. та пені в сумі 20630,24 грн. виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Місцевий господарський суд при розгляді позовних вимог в частині стягнення з відповідача трьох процентів річних в сумі 1270,70грн. та інфляційних витрат в сумі 1818,32грн. зазначив, що позивач не довів суду належними доказами факт отримання відповідачем теплової енергії у спірний період, виникнення обов`язку відповідача щодо виконання грошового зобов`язання з оплати заявленої до стягнення заборгованості, настання строку виконання такого зобов`язання та, відповідно, термін, з якого виникло прострочення оплати. Підтвердженням факту надіслання відповідачу рахунків та актів приймання-передачі теплової енергії за спірний період є надані позивачем копії реєстрів відправлення рекомендованих листів за період з листопада 2019 по квітень 2020, однак суд позбавлений можливості прийняти їх, оскільки в наданих копіях реєстру відправлення відсутні штампи відділення поштового зв`язку та дати відправлення. 
Доводи та вимоги апеляційних скарг. 
Не погодившись з вказаним рішенням суду, Концерн "Міські теплові мережі" звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 18.03.2021 року у справі № 908/114/21 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення господарського суду Запорізької області від 18.03.2021 року у справі № 908/114/21 ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.
В апеляційний скарзі позивач стверджує, що посилання суду першої інстанції на рішення у справі № 908/2052/20 від 12.10.2020 року не може бути підставою для звільнення відповідача від сплати одержаних послуг з постачання теплової енергії, оскільки єдиною підставою для відмови в задоволенні позовних вимог у справі №908/2052/20 є «передчасність позовної заяви та необізнаність відповідача про обов`язок сплачувати комунальні послуги в повному обсязі».
Скаржник вважає, що відсутність укладеного між сторонами договору купівлі-продажу теплової енергії, обов`язковість укладання якого лежить і на споживачеві, і на теплопостачальній організації не виключає можливості стягнення з відповідача вартості послуг з теплопостачання, оскільки між позивачем та відповідачем склалися фактичні договірні відносини,- відповідач самостійно отримував рахунки та акти та до листопада 2019 року сплачував за отриману теплову енергію в повному обсязі (реєстр надходження коштів з вказанням призначення платежу в матеріалах справи).
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.04.2021 апеляційну скаргу Концерну "Міські теплові мережі" на рішення господарського суду Запорізької області від 18.03.2021 у справі № 908/114/21 залишено без руху, надано апелянту строк 10 днів, з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків, а саме, для надання доказів сплати судового збору та доказів надсилання копії скарги іншій стороні у справі.
11.05.2021 недоліки апеляційної скарги скаржником усунуто.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.05.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Концерну "Міські теплові мережі" на рішення господарського суду Запорізької області від 18.03.2021 у справі №908/114/21 для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.
Позивач за період з листопада 2019 по квітень 2020 виписав відповідачу рахунки на оплату за опалення за особовим рахунком № НОМЕР_1 та особовим рахунком № НОМЕР_2 .
До матеріалів позовної заяви позивач надав акт приймання-передачі теплової енергії надання послуг з централізованого постачання гарячої води за листопад 2019 по особовому рахунку № НОМЕР_2 та акти приймання-передачі теплової енергії за період з грудня 2019 по квітень 2020 по особовому рахунку № НОМЕР_1 . Вищевказані акти оформлені за підписом позивача.
З посиланням на приписи статті 625 ЦК України позивач вказує на прострочення грошового зобов`язання з боку відповідача, в зв`язку з чим звернувся до суду з вимогою про стягнення з нього трьох процентів річних за загальний період з 01.01.2020 по 28.12.2020 в сумі 1270,70 грн. та інфляційних витрат за період з січня 2020 по листопад 2020 в сумі 1818,32 грн.
Господарським судом Запорізької області розглядалась справа № 908/2052/20 за позовом Концерну "Міські теплові мережі" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АПЕЛЬМОН" суми 68896,57 грн., що складається з суми 47657,84 грн. заборгованості за відпущену теплову енергію, суми 608,29 грн. - 3%  річних та суми 20630,24 грн. пені.
За наслідками розгляду справи № 908/2052/20 господарським судом Запорізької області прийнято рішення від 12.10.2020, яким у задоволенні позову відмовлено повністю.
 Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.12.2020 апеляційну скаргу Концерну "Міські теплові мережі" на рішення господарського суду Запорізької області від 12.10.2020 у справі № 908/2052/20 повернуто скаржнику.
Таким чином, рішення господарського суду Запорізької області від 12.10.2020 у справі № 908/2052/20 набрало законної сили відповідно до ч. 2 ст. 241 ГПК України.
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши у порядку письмового позовного провадження матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Згідно з положеннями статей 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування
Предметом розгляду в даній справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача основного боргу за відпущену теплову енергію та гарячу воду в нежитлове приміщення 18 (літ.А-5), загальною площею 460,3 кв.м., яке знаходиться по вул. Сергія Синенка, буд. 53 в м. Запоріжжя та нежитлове приміщення V, першого поверху (літ. А-5), загальною площею 223,8 кв.м. по вул. Дніпровське шосе, буд. 48 в м. Запоріжжя в сумі 47 657,84 грн., пені в сумі 20630,24 грн., трьох процентів річних в сумі 1 270,70 грн., інфляційних витрат в сумі 1 818,32 грн.
Згідно ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, є, зокрема, договори та інші правочини, створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність.
Частиною 1 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Концерн "Міські теплові мережі" діє на підставі статуту, відповідно до якого основною метою діяльності Концерну є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Концерну.
Предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, постачання теплової енергії для обігріву житла і побутових потреб, комунально-побутових потреб підприємства, бюджетних установ та організацій, інших категорій споживачів, її збут та інше.
Правовідносини між Теплопостачальною організацією та Споживачем в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України "Про теплопостачання", Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198 (далі - Правила №1198), Законом України "Про житлово-комунальні послуги" та іншими нормативно-правовими актами України.
Позивач є монополістом відповідно до положень Закону України "Про природні монополії" та відповідно до ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності технічних можливостей на приєднання споживача до теплової мережі.
Відповідно до частини четвертої статті 19 Закону України "Про теплопостачання" теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу теплової енергії.
Статтею 25 Закону України "Про теплопостачання" передбачено обов`язок споживача на своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.
Згідно з частиною другою статті 275 ГК України відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.
Зазначені положення кореспондуються з пунктами 4, 14 Правил №1198, якими передбачено, що користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії, споживач зобов`язаний до початку подачі теплоносія до системи теплоспоживання укласти з теплопостачальною організацією такий договір.
Згідно із статтею 1 Закону України "Про теплопостачання" споживач теплової енергії - це фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.
Аналогічні положення містяться у пункті 3 Правил №1198, відповідно до якого споживач теплової енергії - фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.
Теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.
З огляду на викладені норми права, поставка теплової енергії без договору не допускається.
Матеріалами цієї справи встановлено та не заперечується позивачем, що договору між сторонами у заявлений період (з листопада 2019 року по квітень 2020 року) не існує.
Враховуючи відсутність укладеного сторонами договору, в даному випадку позивач у справі № 908/114/21 має довести наявність обставин, якими останній обґрунтовує факт отримання відповідачем теплової енергії у спірний період, виникнення обов`язку відповідача щодо виконання грошового зобов`язання з оплати заявленої до стягнення заборгованості, строк виконання такого зобов`язання та, відповідно, термін, з якого виникло прострочення оплати та нараховані три відсотки річних і інфляційні витрати.  
Господарським судом Запорізької області розглядалась справа № 908/2052/20 за позовом Концерну "Міські теплові мережі" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АПЕЛЬМОН" суми 68896,57 грн., що складається з суми 47657,84 грн. заборгованості за відпущену теплову енергію, суми 608,29 грн. - 3%  річних та суми 20630,24 грн. пені.
Рішенням господарського суду Запорізької області від 12.10.2020 року у справі № 908/2052/20, яке набрало законної сили,  у задоволенні позову відмовлено повністю.
Предметом розгляду у господарській справі № 908/2052/20 були вимоги Концерну "Міські теплові мережі" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АПЕЛЬМОН" про стягнення заборгованості за теплову енергію в сумі 47657,84 грн., відпущену в нежитлове приміщення 18 (літ.А-5), загальною площею 460,3 кв.м. по вул. С.Синенка, буд. 53 в м. Запоріжжя та нежитлове приміщення V, першого поверху (літ. А-5), загальною площею 223,8 кв.м по вул. Дніпровське шосе, буд. 48 в м. Запоріжжя, пені в сумі 20630,24 грн., трьох процентів річних в сумі 608,29 грн.
Отже, спір у справі № 908/2052/20 та у справі, що розглядається виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а саме: про стягнення основного боргу в сумі 47657,84 грн. та пені в сумі 20630,24 грн. за період з листопада 2019 по квітень 2020 року.
Частиною четвертою статті 75 ГПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Встановлені обставини згідно зі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України не потребують доказуванню та є приюдиційними у даній справі.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з місцевим господарським судом про закриття провадження у справі № 908/114/21 в частині вимог Концерну "Міські теплові мережі" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АПЕЛЬМОН" про стягнення заборгованості за теплову енергію в сумі 47657,84 грн., пені в сумі 20630,24 грн. на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України.
В той же час, частиною шостою статті 19 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
При цьому відсутність договору про постачання теплової енергії при підтвердженні факту її постачання обставинами справи не звільняє відповідача від обов`язку оплати за фактично спожиту теплову енергію (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 у справі № 6-59цс13).
Отже, навіть за відсутності договору, втім, з належним підтвердженням матеріалами справи факту її поставки споживачу, останній не звільняється від оплати такого товару.
Відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Позивачем, в якості доказів на підтвердження заявлених позовних вимог надані:
- рахунок № 102776/1 від 30.11.2019 року за листопад 2019 року на 6   374,75 грн.;
- рахунок № 102776/1 від 31.12.2019 року за грудень 2019 року на 11   870,52 грн.;
- рахунок № 102776/1 від 11.01.2020 року за січень 2020 року на 4   194,17 грн.;
- рахунок № 102776/1 від 29.02.2020 року за лютий 2020 року на 7   162,40 грн.;
- рахунок № 102776/1 від 31.03.2020 року за березень 2020 року на 5   065,31грн.;
- рахунок № 102776/1 від 30.04.2020 року за квітень 2020 року на 730,01 грн.;
- рахунок № 102776/1 від 31.01.2020 року січень 2020 року на 3   940,25 грн.;
- акт приймання-передачі теплової енергії надання послуг з централізованого постачання гарячої води від 31.11.2019 року на суму 5   266,28 грн.;
- акт приймання-передачі теплової енергії надання послуг з централізованого постачання гарячої води від 30.12.2019 року на суму 11   870,52 грн.;
- акт приймання-передачі теплової енергії надання послуг з централізованого постачання гарячої води від 31.01.2020 року на суму 4   194,17 грн.;
- акт приймання-передачі теплової енергії надання послуг з централізованого постачання гарячої води від 29.02.2020 року на суму 7   162,40 грн.;
- акт приймання-передачі теплової енергії надання послуг з централізованого постачання гарячої води від 31.03.2020 року на суму 5   065,31 грн.;
- акт приймання-передачі теплової енергії надання послуг з централізованого постачання гарячої води від 30.04.2020 року на суму 730,01 грн.;
В якості доказу відправлення вищезазначених рахунків та актів на юридичну адресу відповідача вул. Кутузова, буд.2, кв.55 позивачем надано реєстри відправки за листопад, грудень 2019 року, січень, лютий, березень, квітень 2020 року.
Водночас, відповідно до приписів частини 3 статті 13 Закону України "Про поштовий зв`язок", підпункту 27 пункту 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, підтвердженням надання послуг поштового зв`язку може бути квитанція або касовий чек, в якому зазначено найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість.
Отже, враховуючи наведені положення законодавства, належними доказами відправлення стороні кореспонденції вважаються фіскальний чек, в якому зазначено найменування оператора та об`єкту поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість; а також опис вкладення у цінний лист, яким підтверджується перелік документів, що були відправлені.
З урахуванням відсутності в матеріалах справи належних доказів на підтвердження спрямування на адресу відповідача рахунків та актів прийняття - передачі теплової енергії надання послуг з централізованого постачання гарячої води в спірні періоди, колегія суддів доходить висновку, що позивачем не доведено наявність відповідної обставини.
Посилання скаржника на ту обставину, що відповідачем жодного разу не було надано заперечення щодо нарахування та наданих йому актів та рахунків за теплову енергію та те, що на підставі наданих ним актів приймання передачі та рахунків можливе стягнення заявлених сум, відхиляються з огляду на недоведеність отримання відповідачем вищезазначених актів та рахунків, про що зазначено вище.
Згідно із ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на викладені вище обставини справи в їх сукупності, колегія суддів вважає, що аргументи, викладені в апеляційній скарзі Концерну "Міські теплові мережі", не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду оскаржуваного рішення, з огляду на що рішення господарського суду Запорізької області від 18.03.2021 у справі № 908/114/21 не потребує скасування.
Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Рішення господарського суду Запорізької області від 18.03.2021 у справі № 908/114/21 ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права України.
У цьому зв`язку підстави для задоволення апеляційної скарги Концерну "Міські теплові мережі" у даній справі відсутні.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.
Керуючись ст.ст. 129, 240, 269-270, 275, 276, 281-282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Концерну "Міські теплові мережі" на рішення господарського суду Запорізької області від 18.03.2021, у справі № 908/114/21- залишити без задоволення.
Рішення господарського суду Запорізької області від 18.03.2021, у справі № 908/114/21 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3   статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                                    О.В. Чус

Суддя                                                                                           І.Л. Кузнецова    
      
Суддя                                                                                          І.М. Кощеєв