Справа № 756/6281/21                                                                                            Головуючий в суді І інстанції Пономаренко А.А.
Провадження № 33/824/3547/2021                                                                                   Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2021 року                                                                                                                                        м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Мельника Я.С., 
 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 12 липня 2021 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 12 липня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850, 00 грн., а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454, 00 грн. судового збору.
Не погоджуючись із цією постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги вказує на те, що оскаржувана постанова є незаконною і необґрунтованою, а розгляд справи проведений без об`єктивного дослідження всіх обставин, які мають істотне значення, оскільки судом не враховано, що ні працівниками поліції, ні ОСОБА_2 не було спростовано наданих стороною захисту доказів та доводів, крім того протокол про адміністративне правопорушення був складений формально, оскільки відсутні докази на підтвердження порушення ОСОБА_1 ПДР, які б спричинили вказану ДТП, також адміністративні матеріали не містять відеозапису з місця ДТП, яке зазначене як додаток до протоколу. Також вказує, що вантажний автомобіль MAN, яким керував ОСОБА_2 , різко пришвидшив рух, внаслідок чого і відбулося зіткнення транспортних засобів, про що також було повідомлено працівникам поліції, однак вони не вчинили достатніх і належних дій щодо встановлення всіх обставин події, через що вважає оскаржувану постанову необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Приймаючи постанову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції дійшов висновку, що 13 квітня 2021 року  ОСОБА_1 рухався в м. Києві по проспекту Степана Бандери, намагався перестроїтись, однак не надав перевагу в русі транспортному засобі під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку, тією ж лінією, на яку він мав намір перестроїтись, у зв`язку з чим причиною зіткнення транспортних засобів стало саме недотримання ОСОБА_1 ПДР, бо незалежно від відстані та швидкості, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися, і відомостей про те, що вантажний транспортний засіб рухався з перевищенням швидкості, у матеріалах справи немає.
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 209083, 13 квітня 2021 року ОСОБА_1 о 12:05 год., керуючи автомобілем «Toyota» «Rav-4 Hybrid», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві, по проспекту Степана Бандери, при перестроюванні, не надав перевагу в русі транспортному засобі, що рухався в попутному напрямку тією ж смугою, на яку він мав намір перестроїтись, внаслідок чого спричинив зіткнення з вказаним транспортним засобом марки «MAN», моделі «TGX 26.540», реєстраційний номер НОМЕР_2 , а транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень, чим порушив п. 2.3 (б), 10.3 ПДР, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Зі схеми місця ДТП від 13 квітня 2021 року вбачається, що місце контакту транспортних засобів: лівий перед транспортного засобу легкового автомобілю марки «Toyota», моделі «Rav-4 Hybrid», та правий перед транспортного засобу марки MAN», моделі «TGX 26.540». 
З пояснень потерпілого ОСОБА_2 , які містяться в матеріалах справи, вбачається, що останній 13.04.2021, близько 12:00 год, керував транспортним засобом, вантажним автомобілем марки «MAN», моделі «TGX 26.540», реєстраційний номер НОМЕР_2 , у м. Києві по проспекту Степана Бандери, зі сторони Московського мосту, в напрямку станції метро Почайна (Петрівка), в другому ряду від обочини під шляхопроводом за АЗС «Кло», відчув удар, з правого борту кабіни. Увімкнувши аварійний сигнал, помітив у дзеркала заднього виду, що легковий автомобіль марки «Toyota», моделі «Rav-4 Hybrid», реєстраційний номер НОМЕР_1 , заїхав під підніжку пасажирської двері з правого крайнього ряду.
З наданого ОСОБА_1 відеозапису вбачається, що переднє ліве колесо легкового автомобілю марки «Toyota», моделі «Rav-4 Hybrid», знаходиться під підніжкою пасажирської двері вантажного автомобіля «MAN».
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності до вимог ст. 278 КУпАП, суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Відповідно до статті 124 КУпАП притягнення до відповідальності за порушення правил дорожнього руху вимагає завдання і пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до п. 2.3 (б) ПДР України водій транспортного засобу повинен бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну.
Згідно з п. 10.3 ПДР України у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.
Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 161/5372/17 вказав, що обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні, що і є дійсним, в цій справі, так як показання свідків у повній мірі кореспондуються і іншими доказами в їх сукупності у т.ч. відеозаписом.
У рішенні по справі «О?Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної постанови у межах апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за наведених у постанові обставин, підтверджується належними і допустимими доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 209083 від 13 квітня 2021 року, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, схемою місця ДТП та письмовими поясненнями учасників ДТП, з яких вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, при перестроюванні не надав перевагу в русі транспортному засобі, що рухався в попутному напрямку тією ж смугою, на яку він мав намір перестроїтись, внаслідок чого спричинив зіткнення з транспортним засобом марки «MAN», а транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень, тому суд першої інстанції прийняв законну і обґрунтовану постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
Доводи апелянта про те, що саме водій автомобіля MAN винний у скоєнні  ДТП, оскільки раптово прискорився та рухався з великою швидкістю, суд відхиляє, оскільки характер ушкоджень транспортних засобів, місце їх зіткнення, розташування на проїжджій частині після ДТП, вказують на те, що швидкість транспортного засобу марки MAN», моделі «TGX 26.540», не могла бути значною, і вказане свідчить, що саме ОСОБА_1 , намагаючись змінити напрямок руху, не пересвідчився в тому, що інший транспортний засіб хоча і не повинен, але готовий надати перевагу в русі, а пояснення свідків свідчать про те, що  транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 їхав з правої сторони, на такій дистанції та на такому міжсмуговому інтервалі, які не дозволяли його побачити з високої кабіни автомобіля під керуванням ОСОБА_2 .
Крім того, суд зазначає, що протокол та схема місця ДТП складалися у присутності обох учасників даної пригоди і будь-яких зауважень з приводу неправильності чи неповноти відображених даних, ОСОБА_1 не висловлював. 
Інших вагомих та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.
За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, місцевим судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.
 
Керуючись ст.294 КУпАП, -
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Оболонського районного суду м. Києва від 12 липня 2021 року - без змін.
 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя
Київського апеляційного суду:                                        Я.С. Мельник