УХВАЛА

12 серпня 2021 року 
м. Київ
справа № 280/7910/20
адміністративне провадження № К/9901/27018/21  
Суддя Верховного Суду  у Касаційному адміністративному суді Мацедонська В.Е., 
перевіривши касаційну скаргу Котелевського Костянтина Володимировича в інтересах ОСОБА_1 
на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року 
у справі №280/7910/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області    про визнання протиправним та скасування рішення, -
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області від 07.08.2020 року про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 .
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 26 січня 2021 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області від 07.08.2020 року про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 .
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 січня 2021 року в адміністративній справі №280/7910/20 скасовано. У задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, представник позивача завернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою.
Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, суд виходить із наступного.
За наслідками перевірки касаційної скарги на предмет відповідності вимогам, передбаченим  статтями 328 - 330 Кодексу адміністративного судочинства України   (далі -  КАС України), суддею-доповідачем встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені  КАС України  підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Відповідно до частини 1  статті 328 КАС України  учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до частини четвертої  статті 328 КАС України  підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою  статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до пункту 4 частини другої  статті 330 КАС України  у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)  статтею 328 цього Кодексу  підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої  статті 328 цього Кодексу  в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої  статті 328 цього Кодексу  в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій  статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Отже, після перевірки змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що вона містить посилання на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, відповідно до якої відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах. 
Так скаржником зазначено, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування абзацу 13 статті 1 та частини 4 статті 8 Закону України «Про громадянство України» стосовно причин, які не залежали від особи щодо неотримання документа про припинення іноземного громадянства.
Однак, проаналізувавши вищевказані норми, щодо застосування яких, на думку скаржника, відсутній висновок Верховного Суду, суд зазначає, що частина 4 статті 8 Закону України «Про громадянство України» виключена на підставі Закону України від 16.06.2005 року Про внесення змін до Закону України «Про громадянство України» N 2663-IV. А тому посилання позивача на вищевказану норму є безпідставним.
Разом з тим, зазначаючи про відсутність висновку Верховного Суду, скаржнику необхідно не лише зазначити норму, щодо якої відсутній висновок Верховного Суду, а як на його думку дана норма мала застосовуватись судом в оскаржуваному судовому рішенні.
Однак, посилаючись на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування абзацу 13 статті 1 Закону України «Про громадянство України», позивач не зазначив, як на його думку дана норма мала застосовуватись судом апеляційної інстанції.
А тому, суд вважає недостатнім посилання скаржника на пункт 3 частини 4 статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження.
Зміст касаційної скарги зводиться до незгоди позивача із оскаржуваним судовим рішенням та обґрунтуванням такої незгоди відповідними посиланнями на нормативно-правові акти України, а також посиланням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
В решті доводи касаційної скарги зводяться до опису встановлених судами у цій справі обставин та їх переоцінки, що виходить за межі повноважень касаційного суду.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені  статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
В контексті наведеного слід зауважити, що з урахуванням внесених до  КАС України  змін, які набрали чинності 08.02.2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
При цьому, такий недолік касаційної скарги зумовлює її повернення одноособово суддею, без аналізу колегією суддів дотримання решти вимог, визначених  статтею 330 КАС України.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої  статті 332 КАС України  касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження з обгрунтуванням того, в чому саме полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення (рішень).
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей  328,  330,  332 КАС України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Котелевського Костянтина Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року у справі №280/7910/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області  про визнання протиправним та скасування рішення -  повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                   В. Е. Мацедонська