ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

02 вересня 2021 року                                                        
м.Суми
Справа №589/1059/20 
Номер провадження 22-ц/816/1356/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),
суддів -          Криворотенка В. І. ,  Ткачук С. С. 
з участю секретаря судового засідання – Назарової О.М.,
сторони:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідачі – Головне управління Національної поліції в Сумській області, Сумська обласна прокуратура,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Національної поліції в Сумській області, Сумської обласної прокуратури,
на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 29 червня 2021 року, ухвалене у складі судді Євдокімової О.П., в м. Шостка, повний текст якого складено 01 липня 2021 року,

                                                              В С Т А Н О В И В:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Сумській області, Сумської обласної прокуратури про стягнення моральної шкоди, заподіяної незаконними діями органів, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури.
Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 29 липня 2019 року відкрито кримінальне провадження № 420162000000000264 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162, ч.1 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 2 ст. 382 КК України, в якому її було визнано потерпілою. Зазначала, що слідчі Конотопського ВП ГУНП в Сумській області за час досудового розслідування не розкрили тяжкі злочини, необхідних слідчих дій не провели, а строки досудового розслідування спливають. Завдану їй матеріальну шкоду не відшкодовано, так як слідчі не встановили винну особу. Підозру особам, які, на її думку, вчинили злочини, не вручили. Вказує, що надмірна тривалість кримінального провадження та його неефективність призвели до моральних страждань, зумовлених тривалою невизначеністю спірних правовідносин, необхідністю відвідування органів досудового розслідування, подання скарг, що призвело до порушення її звичайного способу життя.
Посилаючись на вказані обставини, просила стягнути з Державного бюджету України на її користь 85000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої надмірною тривалістю досудового розслідування в кримінальному провадженні №420162000000000264.
Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 29 червня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 компенсацію моральної шкоди в розмірі 3000 гривень.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Судові витрати зі сплати судового збору компенсовано за рахунок держави.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права в частині визначення розміру стягнутої моральної шкоди, просить рішення суду змінити в частині суми стягнутої моральної шкоди та стягнути на її користь з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України 85000 грн.
Апеляційна скарга мотивована тим, що стягнення судом моральної шкоди у розмірі 3000 грн не відповідає тривалості та глибині її моральних страждань, засадам розумності та справедливості. 
Від Головного управління Національної поліції в Сумській області надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому відповідач не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає їх необґрунтованими, просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В апеляційній скарзі Головне управління Національної поліції в Сумській області, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи,  порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
У доводах апеляційної скарги вказує на те, що позивачкою не надано належних та допустимих доказів заподіяння їй моральної шкоди, розмір якої не обґрунтований, та доказів надмірної тривалості досудового розслідування. Факт закриття постановами слідчих кримінального провадження № 42016200000000264, які скасовувались на підставі ухвал слідчого судді, не пред`явлення підозри посадовим особам, неприйняття остаточного рішення по даному кримінальному провадженню не свідчить про заподіяння моральної шкоди позивачці, а також не має причинно-наслідкового зв`язку із заподіяною моральною шкодою.
Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Сумській області, в якому позивач не погоджується з доводами апеляційної скарги, просить відмовити в її задоволенні, надав наступні заперечення. Суд першої інстанції вірно зробив висновок, що вона не отримала від держави захисту гарантованого Конституцією України, а протиправна бездіяльність правоохоронних органів  змушує її докладати значних зусиль з метою взагалі хоч якоїсь активізації проведення слідчих дій, які тривають на протязі двох с половиною років. ЇЇ клопотання про зміну  органу досудового розслідування в кримінальному провадження до сьогодні не розглянуто, рішення по ньому не прийнято. Такі дії  посадових осіб  органу досудового розслідування  викликають у нею душевні страждання, які проявляються в розчаруванні такого відношення до неї як потерпілої у справи і знаходяться у причинному зв`язку з наслідок завдання їй моральної шкоди.
В апеляційній скарзі Сумська обласна прокуратура, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення і неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
У доводах апеляційної скарги вказує на те, що суд дійшов помилкового висновку про часткове задоволення позовних вимог, оскільки позивачкою не надано доказів на підтвердження наявності заподіяної їй шкоди, причинного зв`язку між шкодою і протиправними діями відповідачів, що в силу вимог ст. 81 ЦПК України, є процесуальним обов`язком позивачки.
Крім того, судом не враховано, що надмірна тривалість досудового розслідування, не є по суті бездіяльністю органу досудового розслідування, а лише свідчить про незгоду позивачки із строками розслідування кримінального провадження. Зазначає, що поняття розумності строків досудового розслідування є категорією виключно кримінально-процесуального законодавства, а встановлення фактів надмірного тривалого досудового розслідування у межах розгляду цивільної справи не відповідає вимогам чинного законодавства.
Від Головного управління Національної поліції в Сумській області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу Сумської обласної прокуратури задовольнити, а рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників ГУНП в Сумській області  та Сумської обласної прокуратури, які підтримали доводи своїх апеляційних скарг і  заперечували проти апеляційної скарги позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, доводів  апеляційних скарг,  колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 31 серпня 2016 року ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми  зобов`язано службову особу прокуратури Сумської області, уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень  про кримінальні правопорушення, виконати вимоги, передбачені ч.1ст.214 КПК  України по заяві ОСОБА_1 від 11.08.2016р. про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 162, ч.1 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 2 ст. 382 КК України, в частині відомостей про те, що 08.07.2016 року проведено обшук за адресою АДРЕСА_1 без відповідної ухвали слідчого судді про проведення обшуку за зазначеною адресою. 
Конотопським ВП ГУНП в Сумській області відкрито кримінальне провадження № 420162000000000264 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162, ч.1 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 2 ст. 382 КК України, про що внесено відомості до  ЄРДР  за фактом проведення  працівниками  правоохоронного органу  обшуку у володінні ОСОБА_1 в с. Пирогівка Шосткинського р-ну без відповідної ухвали слідчого судді.  Потерпілою у даному провадженні  визнано ОСОБА_1 
04 травня 2017 року  ухвалою слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду  Сумської області скасовано арешт майна, яке було вилучено у ОСОБА_1 за адресою:   АДРЕСА_1 . В описовій частині ухвали суду зазначено, що дане вилучення майна відбулося внаслідок незаконного обшуку. 
16 лютого 2017 року   ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми  скасовано постанову  слідчого ОВС СВ прокуратури Сумської області від 29 грудня 2016 року  про  закриття кримінального  провадження № 420162000000000264 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162, ч.1 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 2 ст. 382 КК України,
12 липня 2017 року ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми  скасовано постанову  слідчого ОВС СВ прокуратури Сумської області  від 31 березня 2017 року  про  закриття кримінального  провадження № 420162000000000264 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162, ч.1 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 2 ст. 382 КК України,
05 жовтня 2017 року ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми  скасовано постанову  слідчого ОВС СВ прокуратури Сумської області  від 31 серпня 2017 року  про  закриття кримінального  провадження № 420162000000000264 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162, ч.1 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 2 ст. 382 КК України.
05 листопада 2019 року ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду скасовано постанову  слідчого СВ Конотопського ВП ГУНП в Сумській області  від 29 липня 2019 року  про  закриття кримінального  провадження № 420162000000000264 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162, ч.1 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 2 ст. 382 КК України,
20 листопада 2019 року постановою Конотопської місцевої прокуратури   Сомок О.П. відмовлено в задоволенні клопотання від 14.11.2019 р. про  повідомлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
16 грудня 2019 року ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сомок О.П. відмовлено в задоволенні  скарги на постанову Конотопської місцевої прокуратури  від 20.11.2019 р. щодо скасування відмови в задоволенні клопотання від 14.11.2019 р. про  повідомлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
26 грудня 2019 року постановою Конотопської місцевої прокуратури Сомок О.П. відмовлено в задоволенні клопотання від 19.12.2019 р. щодо  доручення здійснення досудового розслідування ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві, тобто  змінити територіальний орган досудового слідства кримінального провадження № 420162000000000264.
28 травня 2020 року ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду скасовано постанову  прокурора  Конотопської місцевої прокуратури   від 26 грудня  2019 року  про відмову в задоволенні клопотання від 19.12.2019 р. щодо  доручення здійснення досудового розслідування ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві, тобто  змінити територіальний орган досудового слідства кримінального провадження № 420162000000000264.
Однак, до цього часу справа до ТУ ДБР в м. Полтаві не передана.
Отже, місцевим судом у повній мірі з`ясовані суттєві обставини, за яких на протязі більш 2-х років  триває  кримінальне провадження через: не своєчасне понесення до  Єдиного реєстру  досудових розслідувань реєстрації заяви ОСОБА_1 щодо вчинення кримінального правопорушення за фактом незаконного проведення обшуку за місце розташування її майна, яке фактично відбулось тільки за рішення слідчого судді; в неодноразовому закритті кримінального правопорушення у зв`язку із відсутністю кримінального правопорушення за ст. 162 ч.2,ст. 364 ч.1 та ст. 365 ч.2 КК України з подальшим скасуванням таких постанов у зв`язку із протиправною бездіяльністю з боку обласної прокуратури та  слідчих в провадженні яких перебувала справа під час проведення досудового розслідування,  неповноту проведення  слідчих дій з урахуванням клопотань потерпілої, прийняття немотивованих постанов.
Частково задовольняючи позов, суд керувався принципами розумності, виваженості та справедливості і прийшов до обґрунтованого висновку, про завдання душевних страждань потерпілій, які проявилися у порушенні її укладу та образу життя через тривале проведення  досудового слідства, відсутності з боку прокуратури нагляду за додержанням законів органами, що провадять досудове слідство при доведеності невідповідності вимогам процесуального закону рішень слідчих слідчого відділу прокуратури Сумської області  та Конотопського ВП  ГУ Національної поліції в Сумській області у зв`язку із скасуванням  4-х немотивованих постанов про закриття кримінального провадження в період  з лютого по листопад 2019 року, а також неповноту здійснених слідчих дій при з`ясуванні об`єктивної сторони кримінального правопорушення, зареєстрованого за № 42016200000000264 за ознаками  ч.2 ст. 162,ч.1ст.364, ч.1ст.365 КК України відносно посадових осіб Шосткинського ВП ГУ Національної поліції в Сумській області та Шосткинської місцевої прокуратури.
Отже, завдання моральної шкоди у вигляді відчуття позивачем вище наведених душевних стражданнях  є наслідком неправомірної бездіяльності та  неправомірних рішень посадових осіб Сумської обласної прокуратури та  ГУ Національної поліції в Сумській області, незважаючи на численні надходження клопотань від позивача під час проведення слідчих дій та її неодноразові звернення до прокуратури. Ці негативні наслідки є результатом неналежного виконання  посадовими особами правоохоронних органів  своїх функціональних обов`язків під час проведення досудового слідств.
У статті 2 Закону України «Про прокуратуру» саме на прокуратуру покладається функції: підтримання державного обвинувачення в суді; нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство. Частиною 2 ст. 36 КПК України закріплено, що прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений: починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; мати повний доступ до матеріалів, документів та інших відомостей, що стосуються досудового розслідування; доручати органу досудового розслідування проведення досудового розслідування; доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом.
Функціональні обов`язки слідчого під час проведення досудового розслідування визначені частині 2 ст. 40 цього Кодексу, а у частині 1 даної статті передбачено, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
Відповідно до частин 1, 2 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
За змістом частин 1 ст. 12 ,частин 1- 4 ст. 13 цього Кодексу особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.
Як передбачено у ст. 14 цього Кодексу цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.
Відповідно до частини 1 ст. 15 цього Кодексу кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 
Стаття 16 цього кодексу передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди
Частинами 1,2 стаття 23 цього Кодексу визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Відповідно до ст. 1174 цього Кодексу шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, відшкодовується державою, незалежно від вини цієї особи.
Відповідно до часини 2 ст.1176 цього Кодексу право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.
Отже, вирішуючи спір суд першої інстанції правильно кваліфікував  неправомірну бездіяльність з боку обласної прокуратури та неправомірні дії щодо прийняття слідчими немотивованих постанов, які в порядку кримінально-процесуального закону були скасовані через неповне проведення слідчих дій, що має ознаки неналежного виконання  обов`язків посадовими особами ГУ Національної поліції в Сумській області та Сумської обласної прокуратури під час виконання своїх службових обов`язків на стадії досудового слідства, яке триває з серпня 2016 року і до цього часу не знайде свого завершення. Такою протиправною поведінкою  позивачу завдано  душевні страждання і саме ці обставини стали підставою для її звернення до суду за захистом порушеного права в порядку цивільного судочинства у спосіб  як відшкодування моральної шкоди. 
Висновки суду є послідовними, ґрунтуються на матеріалах справи, та законними,  оскільки і відповідають нормам матеріального права, якими позивач обґрунтовує свої позовні  вимоги. Такі висновки суду першої інстанції не спростовуються доводами апеляційних скарг відповідачів з приводу того, що слідчі під час досудового слідства діяли в межах кримінально-процесуального закону, а позивачем  не доведено самого факту  завдання їй моральної шкоди протиправною поведінкою посадових осіб під час проведення досудового розслідування внаслідок їх неправомірної процесуальної бездіяльності у зв`язку із відсутністю нагляду за досудовим розслідуванням з боку обласної прокуратури та вчиненням процесуальних  дій, як передчасне закриття кримінального провадження з підстав відсутності складу кримінальних правопорушень, передбачених ст. 162 ч.2, ст.364 ч.1 та 365 ч.1 КК України, які в подальшому скасовувалися у зв`язку із неповним проведенням досудового розслідування. 
З урахуванням викладеного колегія суддів відхиляє доводи апеляційних скарг відповідачів, які фактично зводяться  до переоцінки висновків суду  з приводу  доведеності в суді завдання позивачу моральної шкоди внаслідок такої тривалої необґрунтованої тяганини  проведення досудового розслідування  посадовими особами правоохоронних органів.  
Посилання в рішення суду на ч. 1 ст. 1176 ЦК України є помилковим, але це не вплинуло на загальні висновки суду. Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе судове рішення з одних лише формальних міркувань. 
Вирішуючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 , судом були враховані обсяг душевних страждань, який зазнала позивач, характер немайнових витрат, а саме їх тривалість, можливості відновлення, тому прийшов до співмірної суми у розмірі 3000 грн, врахувавши принципи розумності, виваженості та справедливості. За таких обставин колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги позивача.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України, суд

                                             П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Національної поліції в Сумській області, Сумської обласної прокуратури залишити без задоволення.

Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 29 червня 2021 року залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 06 вересня 2021 року.

Головуючий :                                                                          О.Ю.Кононенко

Судді:                                                                                      В.І. Криворотенко

                                                                                                 С.С. Ткачук