П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

20 липня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/2153/21	
Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І.В.
          П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Домусчі С.Д.
суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,
за участю секретаря судового засідання – Тутової Л.С.
представника позивача ТОВ «Прокар Трейд»  -  адвоката Козака Р.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області (відокремленого підрозділу ДПС України без статусу юридичної особи публічного права) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Прокар Трейд» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в реєстрації розрахунку коригування податку на додану вартість, зобов`язання зареєструвати розрахунок коригування податку на додану вартість, -
В С Т А Н О В И В:
26.01.2021 року позивач – товариство з обмеженою відповідальністю «Прокар Трейд» звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС України в Одеській області, Державної податкової служби України, в якому просив суд визнати протиправними та скасувати тридцять два рішення  про відмову у реєстрації розрахунків коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних, зобов`язати  провести реєстрацію тридцяти двох розрахунків коригувань.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29.01.2021 року позовна заява була прийнята до розгляду  та відкрито провадження у справі.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 року позовні вимоги були виділені в самостійні провадження.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17.02.2021 року позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування рішення №2132301/39188812 від 12.11.2020 року про відмову в реєстрації розрахунку коригування  та про зобов`язання  зареєструвати розрахунок коригування №608 від 21.11.2019 року  на загальну суму ДПВ 1055,38 грн., прийняті до провадження судді (справа №420/2153/21).
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що товариством було складено та направлено для реєстрації в ЄРПН розрахунок коригування, однак 09.12.2019 року його реєстрацію зупинено з підстав відповідності пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для  прийняття рішення  про реєстрацію розрахунку коригування.
Також позивач посилався на те, що Критерії ризиковості платника податку на невідповідність яких послався податковий орган, затверджені листом ДФС України 07.08.2019 року № 1962/99-99-29-01-01, який не є нормативно-правовим актом, чим був порушений принцип правової визначеності. Крім того, позивач посилався і на рішенням ОАС м. Києва від 05.06.2019 по справі № 826/12108/18, залишеним без змін постановою 6ААС від 10.12.2019 р. та постановою ВС від 10.03.2020 р., яки визнано протиправними та скасовано п.п. 10, 20, 21 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. №117, на підставі яких Критерії ризиковості платника податку були затверджені листом ДФС України 07.08.2019 року № 1962/99-99-29-01-01. Лише 01.02.2020 р. набрали чинності нові критерії ризиковості, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1165. Таким чином, у періоді з 11.12.2019 р. по 01.02.2020 р. критерії ризиковості платника взагалі були відсутні, у зв`язку із чим підстави для моніторингу та зупинення реєстрації РК також відсутні. 
Щодо зупинення реєстрації розрахунку коригування №608 від 21.11.2019 року, позивач вказував, що зі змісту квитанції про зупинення реєстрації РК не вбачається можливим визначити, якому / яким саме критерію ризиковості, визначених пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку позивач чи розрахунок коригування відповідають. Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акту індивідуальної дії призводить до його протиправності. При цьому у квитанції про зупинення РК не зазначено переліку документів, необхідних для його реєстрації. В свою чергу, можливість виконання платником податків обов`язку надати документи, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію РК, прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного переліку цих документів. З метою реєстрації РК через електронний кабінет позивач подавав повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо РК, реєстрацію якого зупинено, додавши необхідні документів, які були достатніми для реєстрації РК. Однак податковий орган, без наведення на те достатніх та обґрунтованих підстав, надані документи не врахував, що свідчить про протиправність оскаржуваного рішення та наявність підстав для його скасування.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року, ухваленим в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, задоволений адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Прокар Трейдінг».
Визнане протиправним та скасовано рішення Комісії ГУ ДПС в Одеській області про відмову в реєстрації розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 2132301/39188812 від 12.11.2020 року.
Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати розрахунок коригування товариства з обмеженою відповідальністю «Прокар Трейдінг» № 608, дата складання: 21.11.19, загальна сума з ПДВ - 1055,38 грн. (від`ємне значення), покупець: ПАТ «Нова Лінія», датою його первинного подання.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням Головне управління ДПС в Одеській області (відокремлений підрозділ ДПС України без статусу юридичної особи публічного права, код ЄДРПОУ ВП 44069166), який є правонаступником Головного управління ДПС в Одеській області (юридичної особи публічного права, код ЄДРПОУ – 43142370), подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не з`ясування судом першої інстанції всіх обставин, які мають значення для справи, порушення норм процесуального права (принципу рівності), просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Так, апелянт зазначає, що позивач не виконав свого обов`язку щодо доведення реальності господарської операції та не підтвердив її належними документами, на що суд першої інстанції не звернув уваги. Натомість в оскаржуваному рішенні про відмову в реєстрації розрахунку коригування, податковий орган зазначив причини прийняття такого рішення та вказав які документи не були надані позивачем.
Порушенням норм процесуального права апелянт вважає те, що суд першої інстанції надав перевагу доводам позивача та не прийняв до уваги доводів податкового органу.
ТОВ «Прокар Трейд» надало відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги, які не містять конкретних посилань на порушення, допущені судом першої інстанції, а ґрунтується на загальних доводах, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції – без змін.
Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Суд встановив, що ТОВ «Прокар-Трейдінг» (39188812) зареєстровано 18.04.2014 року Юридичним департаментом Одеської міської ради, номер запису 15561020000052741. Види діяльності Товариства: 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля (основний); 45.11 Торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами; 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; 45.31 Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 45.32 Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 52.21 Допоміжне обслуговування наземного транспорту.
Позивачем, в якості продавця, був складений (виписаний) розрахунок коригування № 608 від 21.11.2019року до раніше складеної та зареєстрованої позивачем податкової накладної №429 від 22.11.2018 року за операціями із контрагентом ПАТ «Нова Лінія», який направлено на реєстрацію в ЄРПН (а.с. 15, 66).
Відповідно до квитанції від 09.12.2019 року №9294259657, документ був доставлений до ДПС України, прийнятий, але реєстрація зупинена, у зв`язку із відповідністю вимогам пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку (а.с. 16).
08.11.2020 року  повідомленням №2 позивач надав до територіального податкового органу пояснення та копій документів щодо РК, реєстрацію якого зупинено, а саме -  надав пояснення та копії (скан-копії) документів, необхідних для прийняття податковим органом рішення про реєстрацію у кількості 27 документів (а.с. 17, 18-31, 32-78).
ТОВ «Прокар Трейдінг» отримало рішення від 12.11.2020 року №2132301/39188812  про відмову в реєстрації РК №608 від 21.11.2019 року, з підстав ненадання «копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні» (а.с. 79).
16.11.2020 року ТОВ «Прокар Трейдінг» подало скаргу (реєстраційний номер скарги 9302681789) на рішення від 12.11.2020 року №2132301/39188812 про відмову в реєстрації РК №608 від 21.11.2019 року, до якої також додало пояснення та документи у кількості 27 шт. (а.с. 80).
Рішенням від 24.11.2020 року №63904/39188812 про результати розгляду скарги було залишено без задоволення скаргу ТОВ «Прокар Трейдінг» №9302681789 від 16.11.2020 року на рішення від 12.11.2020 року №2132301/39188812 про відмову в реєстрації РК №608 від 21.11.2019 року (а.с. 81).
Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що зупинення реєстрації РК на підставі критеріїв ризиковості, встановлених листом ДФС, порушує принцип правової визначеності та передбачуваності, а відтак є неправомірним.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд зазначає таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин – складення РК та зупинення його реєстрації – 21.11.2019 рік та 09.12.2019 рік), реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 117 (яка втратила чинність 01.02.2020 року, але була чинна на час складення РК та зупинення його реєстрації – 21.11.2019 рік та 09.12.2019 рік) (наділі Порядок №117, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Так, відповідно до п. 13 Порядку № 117, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування;
2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;
3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.
Таким чином, у квитанції про зупинення реєстрації ПН/РК повинен зазначатися:
- конкретний критерій ризиковості платника податків,
- розрахований показник за кожним критерієм.
Згідно з п. 14 Порядку № 117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе:
- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;
- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.
Відповідно до п. 21 Порядку № 117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:
- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;
- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;
- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.
Апеляційний суд зазначає, що згідно п.п. 4 п. 13 Порядку № 117 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначається пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.
Так можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.
Проте, у рішенні про зупинення реєстрації розрахунку коригування лише вказано посилання на п.п. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку», без зазначення документів, які має надати  платник податку відповідно до п. 14 Порядку №117.  
Апеляційний суд зазначає, що на час прийняття рішення про зупинення реєстрації РК, Критерії ризиковості платника податку були визначені листом ДФС України 07.08.2019 року № 1962/99-99-29-01-01, відповідно до яких, підпункт 1.6 пункту 1 визначав такі критерії:
- керівник платника податку та/або головний бухгалтер, та/або особа, що має право підпису, згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстровані (перереєстровані) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»;
- платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);
- платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;
- платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 13.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.1 і пункту 49.18статті 49 Податкового кодексу України;
- платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України;
- в органах ДФС наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі поточної діяльності при реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій на реєстрацію податковій накладній / розрахунку коригування.
На підтвердження наявності Критеріїв ризиковості платника податку, наведених у підпункті 1.6 пункту 1, податковий орган, а ні в суді першої інстанції, а ні при апеляційному оскарження не навів жодних конкретних підстав на не надав жодних доказів на підтвердження  дійсного існування Критеріїв ризиковості платника податку, наявність яких надавала б податковому органу  законної підстави для прийняття рішення про зупинення реєстрації РК.
Порядок прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджений наказом Міністерства фінансів України №520 від 12.12.2019 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.12.2019 року за №1245/34216 (надалі Порядок прийняття рішень №520).
Так, пункт 4 Порядку прийняття рішень №520 також передбачає право платника податку подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію розрахунку коригування в Реєстрі. 
При цьому перелік необхідних документів, наведений в пункті 5 Порядку прийняття рішень №520, є аналогічним  переліку, наведеному у п. 14 Порядку № 117.
Матеріали справи не містять відомостей щодо розгляду податковим органом  поданих позивачем 09.11.2020 року пояснень, за якими реалізований позивачем товар до ПАТ «Нова Лінія» був частково повернутий та в подальшому придбаний товариством з обмеженою відповідальністю «Вітол Логістік», та доданих до пояснень документів (договору оренди №4 від 01.05.2019 р.; договорів №1 від 02.01.2015 року, № 2 від 02.01.2015 р., №15 від 02.06.2014 р. на перевезення вантажу  автомобільним транспортом; наказу  №3-ОД від 31.12.2016 р.  про покладення обов`язків та надання права підпису; штатному розпису станом на 16.11.2019 року, станом на 01.01.2020 року; протоколу №2 від 08.11.2016 року загальних зборів  учасників товариства; наказу №67-К/д від 09.11.2016 про втуп на посаду; виписці по с особовому рахунку  за період з 01.11.209 року по 30.11.2019 року; договору поставки №186020 від 07.11.2014 року; довіреності від 22.11.2018 року на отримання товару;  видатковій накладній №605 від 22.11.2018 р.; ТТН №605 від 22.11.2018 року; зареєстрованій у встановленому порядку податковій накладній № 429 від 22.11.2018 року та  накладній на повернення №Впб/NZ1-0001991/NZ1-0045753-18 від 21.11.2019 року; договору поставки від 10.01.2017 року №10/01/17/ВЛ; видатковій накладній №2 від 16.08.2018 р.; ТТН №2 від 16.08.2018 року; зареєстрованій у встановленому порядку податковій накладній №3 від 16.08.2018 року; відомостям щодо оприбуткування  товарів на склад покупця № 1608182 від 16.08.2018 року).
При цьому, оскаржуване рішення від 12.11.2020 року про відмову в реєстрації РК мітить лише посилання на не надання копій документів, а саме «копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні» (а.с. 79).
В той же час, матеріали справи містять докази, що спростовують твердження апелянта про відсутність документів, які надають можливість провести реєстрації РК.
На час прийняття 12.11.2020 року рішення про відмову в реєстрації розрахунку коригування в Реєстрі діяв Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, затверджений Постановою КМУ № 1165 від 11.12.2019 року (надалі Прядок №1165).
Відповідно до пункту 44 Порядку №1165, Комісія контролюючого органу перевіряє подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні).
Натомість будь-яких доказів розгляду поданих позивачем документів  апелянт не надав, а ні до суду першої інстанції, а ні при апеляційному оскарженні.
З огляду на неконкретність вимоги контролюючого органу про надання документів, відсутності доказів розгляду податковим органом наданих  позивачем копій документів,  апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що  оскаржуване рішення про відмову в реєстрації податкових накладних не відповідає критерію обґрунтованості.
Аналогічна правова позиція вже була висловлена Верховним Судом у постановах від 16.04.2019 р. касаційне провадження К/9901/4895/19 (справа № 826/10649/17), від 28.10.2019 р. касаційне провадження К/9901/23858/19 (справа № 640/983/19).
Посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції фактичних обставини справи апелянт не наводить доводів, які саме фактичні обставини  у справі існували та які суд першої інстанції не встановив.
Посилаючись на обов`язок позивача довести реальність господарської операції  та підтвердити її належними первинними документами, апелянт, який 09.11.2020 року отримав пояснення та копії первинних документів,  не надводить обґрунтування того, у чому саме полягає нереальність господарської операції за результатами якої позивачу був частково повернутий товар, який в подальшому реалізований іншій особі, або у чому полягає невідповідність наданих копій документів вимогам закону.
Посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що полягає у порушенні принципів, закріплених у ст.8 КАС України, апелянт не навів які саме доводи податкового органу були не враховані судом першої інстанції, та яким доводам позивача суд першої інстанції безпідставно надав перевагу.
Стосовно посилання апелянта, на обґрунтування вимог апеляційної скарги, на судові рішення Верховного Суду, апеляційний суд зазначає, що постанова Верховного Суду від 22.07.2019 року у справі №815/2985/18 ухвалена за інших правовідносин та стосується надіслання податкових накладних / розрахунків коригування сформованих з порушенням  вимог ПК України, належності оформлення квитанції про зупинення  реєстрації ПН/РК, необхідності зазначення конкретного критерію для зупинення реєстрації ПН/РК, а не загальне посилання на пункт критеріїв; обов`язковості  зазначення  конкретного переліку документів, який має надати платник податку для вирішення питання щодо реєстрації ПН/РК.
Посилання апелянта на  правову позицію викладену Верховним Судом у справах №160/17565/20, №160/17629/20, №160/16902/20№ 160/13195/20, №160/17570/20, №160/17501/20, апеляційний суд відхиляє, оскільки, як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, у зазначених справах відсутні постанови Верховного Суду. 
При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що апеляційна скарга, в якій апелянт посилається на правові позиції Верховного Суду, не містить, а ні конкретних висновків Верховного Суду, які за наявності подібних правовідносин не були враховані судом першої інстанції, а ні норм права (пункту, частини статті), які були застосовані судом першої інстанції  всупереч конкретним висновкам Верховного Суду у подібних правовідносинах.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2-12, 72-78, 242, 257, 296, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд - 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області (відокремленого підрозділу ДПС України без статусу юридичної особи публічного права) – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року у справі №420/2153/21 – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, за наявності яких постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складений 26.07.2021 року.

Головуючий суддя 	 	Домусчі С.Д.	
Судді	    	Семенюк Г.В.    Шляхтицький О.І.