Номер провадження: 22-ц/813/2169/21 
Номер справи місцевого суду: 509/6253/19
Головуючий у першій інстанції Кочко В.К.
Доповідач Дришлюк А. І.
Категорія: 46

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2021 року                                                                м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.,
при секретарі судового засідання Феленко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 червня 2020 року в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Овідіопольської районної державної адміністрації, третя особа - служба у справах дітей Овідіопольської районної державної адміністрації, про зобов`язання не чинити перешкоди у спілкуванні з дітьми та визначення способу участі у вихованні дітей, -

ВСТАНОВИВ:
25 листопада 2019 року ОСОБА_2 звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом до відповідачки ОСОБА_1  про зобов`язання не чинити перешкоди у спілкуванні з дітьми та визначення способу участі у вихованні дітей та просив суд: зобов`язати ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні з дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визначити спосіб та порядок участі у вихованні та спілкуванні батька ОСОБА_2 з його дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановивши такі дні побачень ОСОБА_2 з дітьми у присутності сторонніх осіб - кожні два дні на тиждень, які є вихідними днями ОСОБА_2 , з ночівлею дітей за місцем проживання ОСОБА_2 , із зобов`язанням батька забирати та привозити дітей матері, - на весь період дошкільних канікул ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на весь період шкільних канікул ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ночівлею дітей за місцем проживання ОСОБА_2 , із зобов`язанням батька забирати та привозити дітей матері. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він та відповідачка разом не проживають. Від шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Діти проживають з матір`ю. Відповідачка не дає можливості бачитись з дітьми та чинить перешкоди, позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом (а.с. 1-37).
11 червня 2020 року Овідіопольського районного суду м. Одеси (головуючий-суддя Кочко В.К.) позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні з дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Визначено спосіб та порядок участі у вихованні та спілкуванні батька ОСОБА_2 ( НОМЕР_1 ) з його дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановивши такі дні побачень ОСОБА_2 з дітьми у присутності сторонніх осіб - кожні два дні на тиждень, які є вихідними днями ОСОБА_2 , з ночівлею дітей за місцем проживання ОСОБА_2 , із зобов`язанням батька забирати та привозити дітей матері, - на весь період дошкільних канікул ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на весь період шкільних канікул ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з ночівлею дітей за місцем проживання ОСОБА_2 , із зобов`язанням батька забирати та привозити дітей матері (а.с. 80-82).
28 липня 2020 року ОСОБА_1 засобами Укрпошти експрес направила до Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 червня 2020 року. Апелянт не погоджується з вказаним рішенням, вважає його незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Апелянт пояснює, що позивач стверджує, що відповідачка чинить йому перешкоди у спілкуванні з дітьми, однак жодних доказів таких перешкод ні з боку позивача, ні з боку органу опіки та піклування суду надано не було. На думку апелянта, суд першої інстанції прийняв рішення лише на підставі тверджень позивача, які у разі його відсутності належних та допустимих доказів являються припущеннями з його боку. На думку апелянта, рішення суду постановлено всупереч висновку органу опіки та піклування від 13.01.2020 року за № 01/01-25/47. Крім того, апелянт вважає, що графік спілкування з дітьми, який було встановлено рішенням суду раніше, грубо порушує не тільки її права та інтереси, як матері, але і права і інтереси дітей. Затвердивши графік, згідно якого діти на весь період дошкільних та шкільних канікул перебувають за місцем проживання батька, суд не питав думки ОСОБА_3 , щодо перебування в період своїх канікул не з матір`ю і не з батьком, який працює 5 днів на тиждень. На думку апелянта, суд при встановленні способу спілкування з дітьми має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини, але суд залишив поза увагою вказані норми законодавства, а фактично порушив їх так само, як порушив її права як матері дітей та права дітей, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Апелянт просить задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 червня 2020 року. Судові витрати покласти на позивача. 
Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.
З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 15, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи з незалежних від суду причин.
В судовому засіданні 10.06.2021 року позивач ОСОБА_2 та його представник - ОСОБА_5 заперечували щодо задоволення апеляційної скарги. При цьому в судовому засіданні позивач ОСОБА_2 пояснив, що ініціатором розлучення була дружина, він виявляв бажання спілкуватися з дітьми та забирав їх до себе у вихідні дні. Діти неодноразово залишались в нього з ночівлею. Проте ситуація змінилась після укладення ним нового шлюбу. 
Апелянт в судове засідання не з`явилась, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.
19.04.2021 року до апеляційного суду від т.в.о. голови Овідіопольської РДА надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга частково підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач сплачує аліменти, має позитивну характеристику з місця роботи, відповідно до акту обстеження умов проживання від 24.07.2019 р., наявний житловий будинок, в якому обладнані спальні місця для дітей, є іграшки, дитячі речі, в кімнатах чисто та затишно. Тому, дотримуючись рівноваги між інтересами дітей та інтересами батьків, приділяючи особливу увагу до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків, суд вирішив задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 .
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, однак вважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу та змінити рішення суду в частині виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та правильно було встановлено судом першої інстанції ОСОБА_2 та ОСОБА_1 разом не проживають. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 10, 11). Діти проживають з матір`ю.
Відповідач ОСОБА_2 , працює водієм на маршруті №601 у ПАТ «Чорноморська транспортна компанія» згідно змінного графіку, відповідно до якого субота та неділя не завжди випадають його вихідними днями, що підтверджується довідкою, виданою ПАТ «Чорноморська транспортна компанія» від 03.09.2019 р. №286 (а.с. 19).
Відповідно до Правил внутрішнього трудового розпорядку, затвердженого Загальними зборами АТ «Чорноморська транспортна компанія», протокол №2 від 01.09.2017 року робітники зі змінним режимом роботи працюють згідно встановлених графіків роботи, водії автотранспортних засобів працюють у режимі до 12 годин у зміну. З графіка змінності водіїв колісних транспортних засобів вбачається, що ОСОБА_2 має 1-2 вихідних на тиждень, які не завжди випадають у суботу та неділю, а тому він не кожен тиждень у вихідні дні (суботу та неділю) має змогу бачитися та бути з дітьми (а.с. 20, 21-23). 
З матеріалів справи вбачається, що позивач сплачує аліменти, має позитивну характеристику з місця роботи, відповідно до акту обстеження умов проживання від 24.07.2019 року позивач має житловий будинок, в якому обладнані спальні місця для дітей, іграшки, дитячі речі, в кімнатах чисто та затишно (а.с. 24,25,26,27,28,29,30,31,32,33,34,35).
ОСОБА_2 проживає у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 та її сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб та актом обстеження умов проживання. Дружина відповідача ОСОБА_6 та її син добре ставляться до дітей відповідача (а.с. 37, 25).
25.06.2019 року ОСОБА_2 звернувся до т.в.о. голови Овідіопольської РДА з заявою щодо порядку визначення спілкування та побачень з дітьми (а.с. 15).
Службою у справах дітей Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області до суду наданий висновок про участь батька у вихованні дітей № 01/01-25/47 від 13.01.2020 року щодо способів участі батька ОСОБА_2 у вихованні дітей, відповідно до якого орган опіки та піклування Овідіопольської РДА Одеської області, вважає за доцільне встановити наступний порядок спілкування батька ОСОБА_2 з дітьми без присутності сторонніх осіб, а саме: побачення з дітьми щосуботи з 11:00 год. до 21:00 год. цього ж дня та щонеділі з 10:00 год. до 19:00 год. цього ж дня, з обов`язковим поверненням за постійним місцем проживання матері, такі побачення з батьком будуть відбуватися протягом 2 років (а.с. 55).
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх заміняють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.
Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування.
Відповідно до вимог статті 157 вказаного Кодексу питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкодити тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Відповідно ст. 159 Сімейного кодексу України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.
Враховуючи вище наведене в сукупності, оскільки батьки мають рівні права щодо виховання дітей, а той з батьків з ким проживає дитина, не має права перешкоджати іншому з батьків спілкуватися з дитиною та брати участь в її вихованні, зважаючи на те, що матеріали справи не містять підтверджень того, що спілкування батька з дітьми здійснює негативний вплив на дітей та заважає їх нормальному та гармонійному розвитку, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції в частині визначення порядку спілкування дітей з позивачем шляхом встановлення побачень у присутності сторонніх осіб кожних два дні на тиждень, які є вихідними днями ОСОБА_2 з ночівлею за його місцем проживання та із зобов`язанням батька забирати та привозити дітей матері.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.ч. 4-6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відтак, оскільки висновок органу опіки та піклування оцінюється в сукупності з іншими матеріалами справи в контексті встановлених обставин справи, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині оцінки вказаного висновку, а тому відповідні доводи апеляційної скарги відхиляються апеляційним судом.
Разом з тим, апеляційний суд вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції в частині встановлення порядку спілкування батька з дитиною на період літніх канікул, оскільки, як було вище зазначено, відповідно до ст. 141 СК України батько та матір мають рівні права та обов`язки щодо дитини, в тому числі право безперешкодного спілкування з дитиною, а тому надання переваги у спілкуванні дітей з одним з батьків на весь період дошкільних та шкільних канікул означає звуження обсягу прав іншого з батьків на спілкування з дітьми. В зв`язку з наведеним апеляційний суд приймає до уваги відповідні доводи апелянта та змінює рішення суду в цій частині шляхом визначення способу та порядку участі у вихованні та спілкуванні батька ОСОБА_2 з його дітьми на 1/2 періоду дошкільних канікул зі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на 1/2 частину шкільних канікул зі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . 
Щодо доводів апелянта стосовно відсутності факту перешкоджання спілкування дітей з батьком з боку матері апеляційний суд зауважує наступне. Як було вище зазначено, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, в тому числі безперешкодного спілкування з дитиною (ст.ст. 141,153, ч. 3 ст. 157 СК України). Положеннями сімейного законодавства визначена компетенція суду щодо визначення порядку та способів спілкування батьків з дитиною. Особа розпоряджається своїми правами на власний розсуд. Право на суд встановлене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує кожному право на справедливий суд, що також включає в себе право на розгляд справи. 
За обставинами даної справи докази на підтвердження існування домовленості батьків щодо способів участі батька у виховані дітей в матеріалах справи відсутні та сторонами до суду не подавались. Позивач ОСОБА_2 (батько) звернувся за вирішенням спору щодо порядку спілкування з дитиною безпосередньо до суду. Свої вимоги позивач, серед іншого, обґрунтовував тим, що відповідачка перешкоджає спілкуванню батька з дітьми та просив суд дозволити побачення з дітьми у присутності сторонніх осіб (оскільки він одружений) та дозволити ночівлі дітей в батька. Відповідач, звертаючись до суду з апеляційною скаргою, заперечувала проти встановлених судом першої інстанції порядку та способів участі батька у вихованні дітей, що само по собі підтверджує наявність між батьками спору щодо виховання дітей. Враховуючи вище наведене в сукупності, апеляційний суд відхиляє відповідні доводи апеляційної скарги.
Щодо інших доводів апеляційної скарги. Європейський суд з прав людини неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною. Більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»). Оскільки інші доводи апеляційної скарги не спростували правильних по суті висновків суду першої інстанції, зводяться до переоцінки доказів та в цілому до формальних міркувань, апеляційний суд відхиляє відповідні доводи апелянта.
Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження, апеляційний суд на підставі ст. 376 ЦПК України частково задовольняє частково апеляційну скаргу та змінює рішення суду першої інстанції в частині встановлення способу та порядку участі у вихованні та спілкуванні батька з його дітьми на період дошкільних та шкільних канікул.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 червня 2020 року - змінити в частині порядку спілкування ОСОБА_2 з дітьми під час дошкільних та шкільних канікул.
Визначити спосіб та порядок участі у вихованні та спілкуванні батька ОСОБА_2 з його дітьми на Ѕ періоду дошкільних канікул зі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на Ѕ частину шкільних канікул зі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . 
В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Судді Одеського апеляційного суду                                А.І. Дришлюк

                                                               М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік

Повний текст цієї постанови складено 05 липня 2021 року.

Суддя Одеського апеляційного суду                                        А.І. Дришлюк

10.06.2021 року                                                                 м. Одеса