Ухвала
 
16 вересня 2021 року
м. Київ
справа № 199/892/14-ц
провадження № 61-12440ск21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення                                                            Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 13 травня 2014 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 червня 2021 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, 
ВСТАНОВИВ:
У липні 2021 року на розгляд до Касаційного цивільного суду у складі Верховного              Суду надійшла касаційна скарга  ОСОБА_1 на заочне рішення                                                   Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 13 травня 2014 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 червня 2021 року у вказаній вище справі через засоби поштового зв`язку.
Верховний Суд ухвалою від 06 серпня 2021 року відмовив у відстроченні сплати судового збору та залишив вказану касаційну скаргу без руху. Надав строк для усунення недоліків, а саме: заявнику необхідно було надати докази на підтвердження того, що касаційна скарга подана в межах процесуального строку, а у разі пропуску зазначено строку звернутися до суду із заявою (клопотанням) про поновлення строку та вказати поважність підстав і надати докази на їх підтвердження; сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 7 308 грн. Роз`яснив про наслідки її невиконання.
Копію ухвали суду касаційної інстанції від 06 серпня 2021 року направлено на адресу: заявника ОСОБА_1 , яка зазначена в касаційній скарзі.
Конверт з копією ухвали Верховного Суду від 06 серпня 2021 року, адресований ОСОБА_1 повернувся до Верховного Суду з відміткою: «Причина повернення: адресат відсутній за вказаною адресою».
Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.
За змістом пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі має бути зазначене, у тому числі місце проживання чи перебування фізичної особи, яка подає касаційну скаргу.
Відповідно до частини четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Обов`язок вказати достовірну та коректну адресу свого місця проживання чи перебування покладено на особу, яка подає касаційну скаргу.
Отже, зазначивши у касаційній скарзі певну адресу свого місця проживання,                   ОСОБА_1 мав враховувати, що саме на цю адресу йому буде направлятися вся судова кореспонденція.
У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначив свою адресу, а саме: АДРЕСА_1 . На вказану адресу Верховним Судом направлялась копія ухвали від 06 серпня 2021 року про залишення касаційної скарги без руху. Однак судова кореспонденція повернулася до Верховного Суду.
Відповідно до пункту 4 частини шостої статті 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Крім того, ухвала Верховного Суду від 06 серпня 2021 року була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, та ОСОБА_1 мав можливість з нею ознайомитись, виявляючи зацікавленість в розгляді своєї касаційної скарги, яка подана у липні 2021 року.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо (Guincho) проти Португалії» зазначив, що держави - учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.
При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Станом на 16 вересня 2021 року ухвала Верховного Суду від 06 серпня 2021 року не виконана. Тому суд не може вирішити питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається.
Керуючись статтями 185, 260, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення                                                            Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 13 травня 2014 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 червня 2021 року повернути.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                            І. В. Литвиненко