Справа № 161/741/21 	Головуючий у 1 інстанції: Крупінська С. С. 	
Провадження № 22-ц/802/912/21  Категорія:  	  Доповідач: Здрилюк  О. І.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
22 липня 2021 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Здрилюк О.І.,
суддів - Бовчалюк З.А., Карпук А.К., 
секретар судового засідання – Вакіна Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за  позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 , поданою від її імені представником ОСОБА_3 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 квітня 2021 року, 

                                          В С Т А Н О В И В :

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаним позовом, а 09 квітня 2021 року позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони власнику або іншим особам вчиняти будь-які дії з квартирою АДРЕСА_1 , яка перебуває у власності ОСОБА_2 ..
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 квітня 2021 року  відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову. 
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 від імені позивача ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати цю ухвалу та ухвалити нове судове рішення – про задоволення заяви про забезпечення позову.
Відзив на апеляційну скаргу відповідач не подавала.
Будучи належним чином повідомлені про день та годину розгляду справи, учасники справи у судове засідання не з`явилися і їх неявка відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
Представник позивача подав письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності.
Згідно з ч.5 ст.268, ст.381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду, апеляційний суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду з таких підстав.
Відмовляючи у забезпеченні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не подано доказів, які свідчили б про утруднення чи загрозу невиконання можливого рішення у справі, а наведені обґрунтування ґрунтуються на припущеннях представника позивача.
Проте, до таких висновків суд дійшов помилково, без належного з`ясування та дослідження наданих позивачем доказів.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Отже, забезпечення позову – це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом про присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Такий інститут цивільно-процесуального законодавства передбачений з метою попередження несумлінних дій відповідача, який може, наприклад, сховати або продати майно, тобто з метою усунення утруднення або неможливості виконання рішення.
Згідно з ч.3 ст.150 цього ж Кодексу заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.
Так, із матеріалів справи вбачається, що у січні 2021 року ОСОБА_1 звернулась із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договорами позики, інфляційних втрат та 3% річних на загальну суму 238923,50 грн. (а.с.1-3).
09 квітня 2021 року від позивача в особі її представника надійшла заява про забезпечення позову шляхом заборони власнику ОСОБА_2 або іншим особам вчиняти будь-які дії з квартирою АДРЕСА_1 (а.с.12-13).
Заява про забезпечення позову містить причини та обґрунтування його необхідності.
Згідно роз`яснень, даних в постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.
Апеляційним судом ураховується, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Вжиті судом заходи забезпечення позову є співмірними із позовними вимогами та не обмежують відповідача у можливості володіти та користуватися спірним майном.
Оскільки висновки суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову зроблені з порушенням норм процесуального права, то згідно зі статтею 376 ЦПК України це є підставою для скасування ухвали суду та прийняття нового судового рішення.
Разом із тим, заява підлягає до часткового задоволення, а саме в частині заборони лише власнику ОСОБА_2 вчиняти і не будь-які дії з квартирою АДРЕСА_1 , а лише дії щодо відчуження будь-яким способом цієї квартири.
Оскільки власником квартири являється ОСОБА_2 , то така заборона може застосовуватися саме щодо неї, як власника цього майна, а не будь-яких інших фізичних чи юридичних осіб, які не являються учасниками справи.
Також відсутні підстави для заборони вчинення будь-яких інших дій щодо зазначеної квартири.

Керуючись ст.ст.268 ч.ч.4, 5, 367, 369, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд         

                                           П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , подану від її імені представником ОСОБА_3 задовольнити частково.
Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 квітня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Заяву про забезпечення позову задовольнити частково.
Заборонити ОСОБА_2 вчиняти дії щодо відчуження будь-яким способом належної їй на праві власності квартири АДРЕСА_1 . 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий – суддя

Судді