Номер провадження: 22-ц/813/1268/21 
Номер справи місцевого суду: 509/1696/18
Головуючий у першій інстанції Козирський Є.С.
Доповідач Громік Р. Д.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2021 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого – Громіка Р.Д.,
суддів – Драгомерецького М.М., Дришлюка А.І.,
за участю секретаря – Сіваченко Д.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрдепт Плюс») на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 10 травня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання договору купівлі-продажу прав вимоги між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» від 27.09.2013р. частково недійсним з моменту його укладення із застосуванням наслідків недійсності правочину, 

ВСТАНОВИВ:
1. ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст заяви про виправлення описки.
12 квітня 2019 року Овідіопольським районним судом винесено рішення по вищевказаній справі, яким позов задоволено частково; визнано Договір купівлі-продажу прав вимоги між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» від 27.09.2013 р., в частині купівлі-продажу прав вимоги по зобов`язанням за кредитним договором № 10/60/07-Zkln, договором поруки № 10/60-П/07- Zkln, від 22.11.2007 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 та Іпотечним договором, укладеним між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Гурською В.С. 22.11.2007 року за реєстр, номером 816 - недійсним з моменту його укладення із застосуванням наслідків недійсності правочину; визнано ПАТ «Дельта Банк», таким що немає прав кредитора по відношенню до ОСОБА_2 за кредитним договором№ 10/60/07-Zkln та по відношенню до ОСОБА_1 за Договором поруки № 10/60-П/07- Zkln, від 22.11.2007 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 , та Іпотечним договором, укладеним між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Гурською В.С. 22.11.2007 року за реєстр. номером 816.; знято заборону відчуження та вилучити запис про обтяження (у тому числі номерів запису про обтяження: 5178100 та 5178072) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, (де іпотекодержателем є ПАТ «Дельта Банк», іпотекодавцем – ОСОБА_1 , а Боржником ОСОБА_2 ) з наступного майна: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами (загальною площею: 318, 8 кв.м.), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки (Кадастровий № 5123755800:02:008:0626, призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
03 травня 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про виправлення описки в рішенні суду від 12 квітня 2019 року, а саме:
У абзаці 8 рішення вказати «…Під час укладення між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» договору про відступлення права вимоги існували обмеження щодо укладення фінансовою установою (фактором) договору факторингу, яким передбачено н6абуття фактором права вимоги до боржника – фізичної особи які встановлені п.1 Положення про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг, що затверджене розпорядженням Держфінпослуг №231 від 3 квітня 2009 року, в частині набуття фактором відступленого права грошової вимоги за договорами факторингу до боржників – фізичних осіб… ». У цьому ж абзаці вказати «…З вищенаведеного також вбачається недійсність А відтак, з вищенаведеного не вбачається законних підстав стверджувати про набуття ПАТ «Дельта Банк» прав і обов`язків як нового кредитора так і іпотекодержателя за кредитним та іпотечним договорами, які були укладені між позивачами та ПАТ «Кредитпромбанк» замість невірного ПАТ «Дельта банк».
У абзаці 31 рішення викласти речення в наступній редакції «…27 вересня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та АТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого ПАТ «Кредитпромбанк» відступив, а АТ «Дельта банк» набув права вимоги до боржників по кредитних договорах та договорах забезпечення, зокрема й за Кредитним договором № 10/60/07-ZKLN_D та договорами забезпечення за ним…».
У абзаці 39 рішення виправити допущену в рішенні описку, та викласти речення в наступні редакцій «…До того ж, у будь-якому випадку ПАТ «Кредитпромбанк» відступив ПАТ «Дельта банк» право вимоги за кредитним договором №10/60/07-Zkln_D від 22.11.2007 року на загальну суму 6 642 023,94 грн., що є сумою, яка у межах 217 461 956,56 грн., що за курсом НБУ на 27.09.2013р. дорівнює 27 206 550,3 доларів США, а відповідно, відступлення права вимоги нна цю суму було заборонено Ухвалою Господарського суду м. Києва від 01.07.2013р. по справі № 910/12352/13… »22.11.2007 року за реєстр, номером 816. (т.1 а.с.143-158)

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції.
Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 10 травня 2019 року заяву ОСОБА_2 про виправлення описки в рішенні суду від 12 квітня 2019 року у цивільній справі № 509/1696/18 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» та Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання договору купівлі-продажу прав вимоги між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» від 27.09.2013 р. частково недійсним з моменту його укладення із застосуванням наслідків недійсності правочину задоволено частково. У абзаці 8 рішення вважати вірним «…З вищенаведеного також вбачається недійсність А відтак, з вищенаведеного не вбачається законних підстав стверджувати про набуття ПАТ «Дельта Банк» прав і обов`язків як нового кредитора так і іпотекодержателя за кредитним та іпотечним договорами, які були укладені між позивачами та ПАТ «Кредитпромбанк». У абзаці 31 рішення викласти речення в наступній редакції «…27 вересня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та АТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого ПАТ «Кредитпромбанк» відступив, а АТ «Дельта банк» набув права вимоги до боржників по кредитних договорах та договорах забезпечення, зокрема й за Кредитним договором № 10/60/07-ZKLN_D та договорами забезпечення за ним…». У абзаці 39 рішення викласти речення в наступній редакції «…До того ж, у будь-якому випадку ПАТ «Кредитпромбанк» відступив ПАТ «Дельта банк» право вимоги за кредитним договором №10/60/07-Zkln_D від 22.11.2007 року на загальну суму 6 642 023,94 грн., що є сумою, яка у межах 217 461 956,56 грн., що за курсом НБУ на 27.09.2013р. дорівнює 27 206 550,3 доларів США, а відповідно, відступлення права вимоги на цю суму було заборонено Ухвалою Господарського суду м. Києва від 01.07.2013р. по справі № 910/12352/13… »

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги. 
В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» (правонаступником якого є ТОВ «Укрдебт плюс» просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні заяви відмовити, посилаючись при цьому на порушення норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції невірно застосовано норми процесуального права.

Сповіщення сторін та заяви у справі.
У судове засідання, призначене на 07 липня 2021 року, сторони були належним чином сповіщені про дату, час та місце слухання справи.
06 липня 2021 року до Одеського апеляційного суду від адвоката Туманова Д.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , надійшла заява про відкладення розгляду справи, яка вмотивована тим, що з 01 липня 2021 року по 14 липня 2021 року адвокат перебуває у щорічній відпустці.
Розглянувши вказану заяву, судова колегія дійшла до висновку про відмову у її задоволенні з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. 
Якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. 
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18. 
Поважність причин відкладення судом апеляційної інстанції не встановлена, заявники реалізували своє право на викладення відповідних аргументів та, зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції (стаття 367 ЦПК України), судова колегія дійшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутністю сторін у справі. 
Крім того, судом апеляційної інстанції у межах апеляційного провадження не приймалось рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень у справі, і такої необхідності колегія суддів не вбачає, то підстав для розгляду справи з обов`язковою участю сторін суд апеляційної інстанції не знаходить. 
Також колегія суддів звертає увагу на те, що адвокатом Тумановим Д.С. не надано жодного належного доказу того, що він перебуває у щорічній відпустці..

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція апеляційного суду
Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, ухвала суду першої інстанції скасуванню.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно до ч. 1 п. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Так, задовольняючи заяву про виправлення описки, суд першої інстанції послався на те, що відповідно до ч.1 ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.
Суд першої інстанції вважав, що зазначена описка в судому рішенні від 12.04.2019 року має бути виправленою та такі виправлення жодним чином не змінюють суті та змісту цього рішення.
Однак колегія суддів звертає увагу на те, що постановою Одеського апеляційного суду від 07 липня 2021 року апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» (правонаступником якого є ТОВ «Укрдебт плюс») задоволено частково. Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 квітня 2019 року скасовано. Постановлено нове судове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ПАТ «Кредитпромбанк», ПАТ «Дельта Банк» про визнання договору купівлі-продажу прав вимоги між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» від 27.09.2013р. частково недійсним з моменту його укладення із застосуванням наслідків недійсності правочину відмовлено в повному обсязі.
Таким чином, рішення суду першої інстанції, в яке внесені виправлення ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області, скасовано судом апеляційної інстанції, то відповідна ухвала підлягає скасуванню.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Таким чином, судова колегія дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрдепт Плюс») задовольнити частково.
Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 10 травня 2019 року скасувати.
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 16 липня 2021 року.

Головуючий                                                        Р.Д. Громік

Судді:                                                        М.М. Драгомерецький

                                                                       А.І. Дришлюк