ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

09 липня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 340/5267/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Бишевської Н.А. (доповідач),
                               суддів:  Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою  відповідальністю "Станція Придніпровська" на рішення  Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.01.2021 в адміністративній справі № 340/5267/20 за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Станція Придніпровська" до  Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіональногоуправління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ,треті особи Прокуратура Кіровоградської області,  Регіональне відділення Фонду державного майна по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях,  Державне підприємство "Укрриба",  Державне агенство рибного господарства України про  скасування постанови,-
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Станція Придніпровська"  звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ,треті особи Прокуратура Кіровоградської області,  Регіональне відділення Фонду державного майна по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях,  Державне підприємство "Укрриба",  Державне агентство рибного господарства України, в якому просило:
визнати протиправною та нечинною постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного МРУ МЮ (м. Дніпро) про накладення штрафу у ВП №62675933 від 24.09.2020 року;
визнати протиправною та нечинною постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного МРУ МЮ (м. Дніпро) про накладення штрафу у ВП №62675933 від 08.10.2020 року.
В обгрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що оскаржувані постанови відповідача є протиправними, оскільки вимога державного виконавця, яка слугувала підставою для винесення оскаржуваних постанов, визнана неправомірною в судовому порядку.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.01.2021 в адміністративній справі № 340/5267/20 у задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що станом на час винесення оскаржуваної постанови від 24.09.2020 року, рішення суду боржником не виконано за відсутності поважності причин,   а тому відповідачем правомірно накладено штраф, з метою забезпечення реального виконання виконавчого провадження ВП №62675933 відкритого на підставі судового наказу №912/14/19, виданого 17.06.2020 року господарським судом Кіровоградської області , що з огляду на положення  Закону №1404-VIII  є його обов`язком. Відтак, суд вважав, що спірні постанови державним виконавцем прийнятті законно й обґрунтовано. Позивачем не наведено належних і допустимих в розумінні  ст. 73-74 КАС України  доказів на підтвердження протиправності постанови про накладення штрафу ВП №62675933 від 24.09.2020, та, як наслідок, постанови про накладення штрафу ВП №62675933 від 08.10.2020, тому у суду відсутні підстави для визнання їх протиправними  .
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою скаржник просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, неправильне застосування норм матеріального права.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначив, що оскаржувані постанови винесені всупереч вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів  ст. 311 КАС України.
Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 16.04.2019 у справі № 912/14/19 позовні вимоги заступника прокурора Кіровоградської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних відносинах - Регіонального відділення Фонду державного майна по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях до ДП "Укрриба" та ТОВ "Станція Придніпровська" задоволено у повному обсязі. Визнано недійсними договір простого товариства № 1 від 22.06.2006 та додаткову угоду до нього від 01.11.2014, які укладені між ДП Укрриба" та ВАТ "Станція Придніпровська". Зобов`язано ТОВ "Станція Придніпровська" повернути ДП "Укрриба" державне нерухоме майно - гідротехнічні споруди загальною вартістю 812 761,00 грн, а саме: гідротехнічні споруди нагульних ставків з інвентарними номерами 009, 010, 011, 012, 0,13, 014, що розташовані в с. Куцеволівка Онуфріївського району Кіровоградської області, риборозподільник з інвентарним номером 017, що розташований в с. Куцеволівка Онуфріївського району Кіровоградської області та гідротехнічні споруди недобудованого лиману ТРГ, що розташовані в с. Успенка Онуфріївського району Кіровоградської області.(а.с.5-12).
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 14.11.2019 скасовано рішення Господарського суду Кіровоградської області від 16.04.2019 у справі № 912/14/19 та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Постановою Верховного Суду від 19.02.2020 скасовано постанову Центрального апеляційного господарського суду від 14.11.2019, а справу №  912/14/19 передано на новий розгляд до Центрального апеляційного господарського суду.
За результатами нового апеляційного розгляду, постановою Центрального апеляційного господарського суду від 03.06.2020 залишено без змін рішення Господарського суду Кіровоградської області від 16.04.2019 у справі №  912/14/19.
 15.09.2020 року з метою виконання судового рішення державним виконавцем винесено вимогу, якою призначено проведення виконавчих дій щодо здійснення виконавчого провадження №62675933 та перевірку виконання відповідного рішення суду на 23.09.2020 р. (а.с.19-20).
Позивач, не погодившись з вказаною вимогою, оскаржив її у судовому порядку.
Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 12.10.2020 року (справа №912/14/19) визнано неправомірними дії державного виконавця щодо винесення вимоги. Визнано вимогу державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) у ВП №62675933 за вих. №31899/04,1-27 від 15.09.2020 року неправомірною (а.с.21-26), Ухвала суду  набрала законної сили 02.12.2020 року.
24.09.2020 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) винесено постанову про накладення штрафу за невиконання судового рішення в розмірі 5100 грн. (а.с.13-14).
08.10.2020 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) винесено постанову про накладення штрафу за повторне невиконання судового рішення в розмірі 10200 грн. (а.с.15-16).
Вважаючи вказані постанови про накладення штрафу протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з даним позовом до суду першої інстанції.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що оскаржувані рішення прийнято на підставі, у межах та у спосіб визначений законодавством, а також з врахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.
Згідно  ст. 129-1 Конституції України  суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
За змістом  статті 14 КАС України  постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно  статті 255 КАС України  постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.
Згідно п. 1, п. 16 ч. 3  ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII  (далі - Закон № 1404-VIII)  виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього  Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
За змістом ч. 1  статті 63 Закону № 1404-VIII  за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою  статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 2  ст. 63 Закону № 1404-VIII).
Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження (ч. 3  ст. 63 Закону № 1404-VIII).
Згідно ч.ч. 1, 2  статті 75 Закону № 1404-VIII  у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Отже, підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин, а в разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі.
Щодо вимоги про оскарження постанови про накладення штрафу від ВП №62675933 від 24.09.2020 року.
Як встановлено судом, 23.09.2020 року державним виконавцем   здійснено вихід за адресою: с. Куцеволівка, Онуфріївський район, Кіровоградська область, за місцем знаходження майна, зазначеного у виконавчому документі.
Як вбачається з акту державного виконавця від 23.09.2020 року представник ТОВ "Станція Придніпровська" не з`явився. 
Рішення суду, зокрема наказ № 912/14/19, боржником станом на 23.09.2020 року не виконано, у зв`язку з чим, державним виконавцем   винесено постанову про накладення штрафу від 24.09.2020 року на суму 5100,00 грн.
Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 12.10.2020 року (справа №912/14/19) визнано неправомірними дії державного виконавця щодо винесення вимоги. Визнано вимогу державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) у ВП №62675933 за вих. №31899/04,1-27 від 15.09.2020 року неправомірною (а.с.21-26), ухвала набрала законної сили 02.12.2020 року.
Суд першої інстанції, приймаючи рішення 15.02.2021 р.,  не прийняв до уваги,  що постанова державного виконавця від 24.09.2020 року у виконавчому провадженні ВП №62675933, якою накладено штраф у розмірі 5100,00 грн., є протиправною оскільки вимога державного виконавця, яка слугувала підставою для винесення даної постанови визнана  судом неправомірною,  ухвала господарського суду Кіровоградської області від 12.10.2020 року (справа №912/14/19), набрала законної сили лише 02.12.2020 року, тобто оскаржувана вимога від 15.09.2020 року станом на 24.09.2020 року була чинною.
Відповідно до частини четвертої  статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справ, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
На підставі вмщевикладеного колегія суддів доходить висновку, що постанова державного виконавця від 24.09.2020 року у виконавчому провадженні ВП №62675933, якою накладено штраф у розмірі 5100,00 грн., є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки вимога державного виконавця, яка слугувала підставою для винесення даної постанови визнана рішенням суду неправомірною.
Таким чином, оскільки постанова державного виконавця від 24.09.2020 року у виконавчому провадженні ВП №62675933, якою накладено штраф у розмірі 5100,00 грн. є протиправною та підлягає скасуванню,  отже і постанова державного виконавця про накладення штрафу у ВП №62675933 від 08.10.2020 року виключає моживість накладення штрафу за повторне невиконання боржником рішення суду без поважних причин, оскільки в даному випадку відсутня повторність.
Відповідно до п. 2 ч. 1  ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове  рішення  повністю або частково і ухвалити нове судове  рішення  у відповідній частині або змінити судове рішення.
У силу вимог ч.1  ст.317 КАС України, підставами для скасування судового  рішення  суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового  рішення  у відповідній частині або зміни  рішення  є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у  рішенні  суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального та матеріального права, що є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення та прийняття нової постанови про задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст.  272,  287,  308,  311,  315,  317 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмежено відповідальністю "Станція Придніпровська" на рішення  Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.01.2021 в адміністративній справі № 340/5267/20 задовольнити.
Рішення  Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.01.2021 в адміністративній справі № 340/5267/20 скасувати та прийняти у справі нову постанову, якою позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Станція Придніпровська" до  Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіональногоуправління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ,треті особи Прокуратура Кіровоградської області,  Регіональне відділення Фонду державного майна по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях,  Державне підприємство "Укрриба",  Державне агенство рибного господарства України про  скасування постанови задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного МРУ МЮ (м. Дніпро) про накладення штрафу у ВП №62675933 від 24.09.2020 року.
Визнати протиправною та скасувати нечинною постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного МРУ МЮ (м. Дніпро) про накладення штрафу у ВП №62675933 від 08.10.2020 року.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328,    329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко