УХВАЛА

07 липня 2021 року 
м. Київ
справа № 640/3528/19
адміністративне провадження № К/9901/24667/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Ханової    Р.Ф., 

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві
на рішення   Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 січня 2020 року
та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2020 року
у справі № 640/3528/19
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясний Альянс»
до Головного управління ДФС у місті Києві (правонаступник Головне управління ДПС у м. Києві), Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві            
про   визнання бездіяльності протиправною, стягнення заборгованості,   

ВСТАНОВИВ: 
06 липня 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві на рішення   Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 січня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2020 року у справі № 640/3528/19, предметом спору у якій є:
- визнання протиправною бездіяльності Головного управління ДФС у м. Києві та Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві щодо невідшкодування ТОВ "М`ясний Альянс" заборгованості бюджету з податку на додану вартість в розмірі 11277619,00 грн;

- стягнення з Державного бюджету України через Головне управління державної казначейської служби України у м. Києві на користь ТОВ "М`ясний Альянс" заборгованості державного бюджету з відшкодування податку на додану вартість в розмірі 11277619,00 грн шляхом перерахування вказаних грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставою касаційного оскарження скаржник наводить, зокрема, пункт 2 частини четвертої статті 328 КАС України та вказує про необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2019 року у справі №826/7380/15 та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.
За наслідками розгляду справи №826/7380/15 Велика палата Верховного Суду сформулювала правовий висновок про те, що ефективним способом захисту є стягнення з Державного бюджету України через ГУ ДКС України у м. Києві на користь платника заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість, нарахованої на суму такої заборгованості.
Таким чином, Велика палата Верховного Суду відступила від запропонованого позивачем підходу до застосування норми права у спірних правовідносинах. При цьому суд апеляційної інстанції зазначив, що аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 09 липня 2020 року у справі №810/2807/16.
Скаржник у касаційній скарзі посилається на постанову Верховного Суду України від 28 лютого 2017 року у справі №826/7631/15, проте зазначеною постановою судові рішення скасовано, справу направлено на новий розгляд, отже, правову позицію щодо застосування певної норми (певних норм) у цій справі остаточно не сформовано.
У разі оскарження рішень судів попередніх інстанцій з підстав, передбачених пунктом 2 частини четвертої статті 328 КАС України, заявник касаційної скарги повинен навести обґрунтовані та переконливі аргументи, які слугували підставою для висновків про необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.
З огляду на викладене, Верховний Суд вважає, що у касаційній скарзі не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України   підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Крім того, касаційна скарга Головним управлінням ДПС у м. Києві подана вшосте, п`ять попередньо поданих касаційних скарг ухвалами Верховного Суду повернуті за відсутності підстав касаційного оскарження.
Також Розділ касаційної скарги «Щодо виключної підстави касаційного оскарження судових рішень з переліку, визначених у ч. 4 ст. 328 КАС України» за своїм змістом повторює такий самий розділ касаційної скарги, яка ухвалою Верховного Суду від 28 квітня 2021 року повернута скаржнику.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 330, 332, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення   Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 січня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2020 року у справі № 640/3528/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясний Альянс» до Головного управління ДФС у місті Києві (правонаступник Головне управління ДПС у м. Києві), Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві   про   визнання бездіяльності протиправною, стягнення заборгованості - повернути скаржнику.
Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 Кодексу адміністративного судочинства України.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                 Р.Ф. Ханова