ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2021 року	Львів	Справа № 1.380.2019.006115 пров. № А/857/11871/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі: 
          головуючого судді Довгополова О.М., 
          суддів  Гуляка В.В., Ільчишин Н.В.,
з участю секретаря судового засідання Вовка А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду  від 25 серпня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області, Радехівської районної державної адміністрації Львівської області  про визнання незаконною і скасування вимоги про сплату боргу, -

суддя (судді) в суді першої інстанції – Крутько О.В.,
час ухвалення рішення: 12:12:09,
місце ухвалення рішення – м. Львів,
дата складання повного тексту рішення: 04.09.2020 р.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, Радехівської районної державної адміністрації Львівської області, в якій, згідно заяви про зменшення позовних вимог, просила суд визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Львівській області про сплату боргу   №Ф-6277-53 від 11.05.2019 року.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2020 року позов задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДФС у Львівській області   про сплату боргу (недоїмки)   №Ф-6277-53 від 11.05.2019 року. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області сплачений судовий збір в сумі 768,40 грн.
Рішення мотивоване тим, що згідно реєстраційної справи фізичної-особи підприємця ОСОБА_2 10.06.2019 року державним реєстратором Бродівської районної державної адміністрації Львіської області Крук С.П. були проведені реєстраційні дії: «Включення відомостей про фізичну особу-підприємця» та «Внесення судового рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи, що не пов`язано з її банкрутством» «Державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця за судовим рішенням, що не пов`язано з її банкрутством».
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що сума боргу по сплаті єдиного внеску своєчасно не нарахована та не сплачена, а тому така є недоїмкою та стягується з нарахуванням пеня та застосуванням штрафів. Скаржник вказує, що згідно даних інформаційної системи органу доходів і зборів така заборгованість станом на 11.05.2019 року становила 20030,90 грн.
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. 
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець 24.04.2000 р. Прізвище   позивача « ОСОБА_3 » замінено на « ОСОБА_4 » у зв`язку із реєстрацією шлюбу (а.с.13). ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ) перебуває на обліку ГУ ДПС у Львівській області, Червоноградське управління, Радехівська державна податкова інспекція (Радехівський район), стан платника податків “11” – припинено, але не знято з обліку.
Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 20.04.2012р. у справі № 2а-1952/12/1370 припинено підприємницьку діяльність фізичної особи- підприємця ОСОБА_2 (а.с.12). Відомості щодо припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_2 згідно вказаного судового рішення внесені державним реєстратором Бродівської районної державної адміністрації Львівської області Крук С.П. 10.06.2019 року.
11.05.2019р. відповідачем ГУ ДФС у Львівській обл. сформована вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-6277-53, якою позивачу визначено загальну суму недоїмки з ЄСВ у розмірі 21030,90 грн. (а.с.14)
Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 28.12.2018р. у вказаному реєстрі записів щодо позивача не знайдено (а.с.17). Як вбачається із даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника, загальна сума заборгованості станом на 11.05.2019 становить 20030,90 грн.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права з огляду на наступне.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у     випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності. Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб (підпункт 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 ПК України).
Згідно п.1, п. 5 ч. 1 статті 4 України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є: роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на       інших       умовах,       передбачених     законодавством,     чи     за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб     -     підприємців),     у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами; особи,     які     забезпечують себе роботою самостійно - займаються незалежною професійною діяльністю, а саме науковою, літературною, артистичною, художньою, освітньою або викладацькою, а також медичною, юридичною практикою, в тому числі адвокатською, нотаріальною     діяльністю, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід безпосередньо від цієї діяльності, за умови, що такі особи не є найманими працівниками чи підприємцями.
За змістом абз. 1 п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону № 2464 єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пунктах 1 (крім     абзацу сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці» ( 108/95-ВР ), та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами; для платників, зазначених у пункті 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на суму доходу, що розподіляється між членами сім`ї фізичних осіб - підприємців, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).
Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що платниками єдиного соціального внеску є самозайняті особи, які здійснюють підприємницьку діяльність індивідуально. Необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою професійної діяльності індивідуально та отримання доходу від такої діяльності, який і є базою для нарахування ЄСВ. Отже, саме дохід особи від такої діяльності є базою для нарахування, проте за будь-яких умов розмір ЄСВ не може бути меншим за розмір мінімального страхового внеску за місяць. При цьому, за відсутності бази для нарахування ЄСВ у відповідному звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, законодавство встановлює обов`язок особи самостійно визначити цю базу, але її розмір не може бути меншим за розмір мінімальної заробітної плати.
Таким чином, метою встановлення розміру мінімального страхового внеску та обов`язку сплачувати його незалежно від наявності бази для нарахування є забезпечення у передбачених законодавством випадках мінімального рівня соціального захисту осіб шляхом отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.
Відповідно до ч.4 ст.9 наведеного Закону в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про фізичну особу – підприємця: прізвище, ім`я, по батькові; дата народження; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта); країна громадянства; місцезнаходження (адреса місця проживання, за якою здійснюється зв`язок з фізичною особою - підприємцем); види діяльності; дата та номер запису в Єдиному державному реєстрі; інформація для здійснення зв`язку з фізичною особою - підприємцем: телефон та адрес електронної пошти; підстави для зупинення розгляду документів; інформація про направлення повідомлення правоохоронним органам у разі виникнення сумнівів щодо справжності поданих документів; підстави для відмови у державній реєстрації; дата прийняття, дата набрання законної сили та номер судового рішення, на підставі якого проведено реєстраційну дію; прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків особи або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), яка призначена управителем майна фізичної особи - підприємця; відомості про осіб, які можуть вчиняти дії від імені фізичної особи - підприємця, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва від імені фізичної особи - підприємця; дані про оприлюднення результатів розгляду документів, поданих для державної реєстрації; місце зберігання реєстраційної справи в паперовій формі; відомості про суб`єкта державної реєстрації та державного реєстратора; дані про надання відомостей з Єдиного державного реєстру; відомості, отримані в порядку інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами державних органів; відомості про ліцензування виду господарської діяльності суб`єкта господарювання; відомості про видачу документів дозвільного характеру; відомості щодо створення фізичною особою - підприємцем сімейного фермерського господарства; відомості про смерть фізичної особи - підприємця, визнання її безвісно відсутньою або оголошення її померлою; інформація про виправлення помилок, допущених у відомостях Єдиного державного реєстру; дані про перебування фізичної особи - підприємця у процесі провадження у справі про неплатоспроможність.
Відповідно до статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.
Керуючись нормами наведених статей, судом першої та апеляційної інстанцій було досліджено реєстраційну справу фізичної-особи підприємця ОСОБА_2 , згідно з якою 10.06.2019 року державним реєстратором Бродівської районної державної адміністрації Львіської області Крук С.П. були проведені реєстраційні дії: «Включення відомостей про фізичну особу-підприємця» та «Внесення судового рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи, що не пов`язано з її банкрутством» «Державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця за судовим рішенням, що не пов`язано з її банкрутством».
Разом з тим, постановою Львівського окружного адміністративного суду від 20.04.2012р. у справі № 2а-1952/12/1370 припинено підприємницьку діяльність фізичної особи- підприємця ОСОБА_2 . Рішення набрало законної сили 29.06.2012 року.
Як видно з матеріалів справи, відповідно до листа Львівського окружного адміністративного суду № 2а-1852/12/1370 від 02.07.2012р. копія постанови суду скерована до Радехівської районної державної адміністрації.
Згідно з ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Таким чином, як правильно зазначив суд першої інстанції, державним реєстратором, незважаючи на наявність судового рішення від 20.04.2012р. у справі № 2а-1952/12/1370, не було внесено до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем у зв`язку з постановленням судового рішення, а такий було внесено лише 10.06.2019 року, що не може ставитись у вину позивачу.
Також колегією суддів досліджено довідку, надану позивачем суду апеляційної інстанції, про відсутність заборгованості з платежів № 3613/АП/13-01-13-05-11 від 15.04.21, видану позивачці Головним управлінням ДПС у Львівській області, в якій вказано про відсутність у ОСОБА_5 боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
За встановлених обставин, враховуючи офіційний статус документів та відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру відповідно до статті 10 Закону №755-IV, суд дійшов висновку про непідтвердження наявності у позивача статусу фізичної особи-підприємця станом на час винесення спірних вимог. Окрім цього, відповідач жодними доказами не підтвердив здійснення позивачем підприємницької діяльності та отримання від неї доходу у періоді, за який податковим органом нарахований єдиний внесок, а позивач такі обставини заперечив. Непідтвердження належними й допустимими доказами наведених вище обставин свідчить на користь висновку, що позивач не є платником єдиного внеску в розумінні Закону №2464-VI в періоді нарахування спірної заборгованості, що виключає правомірність надіслання контролюючим органом вимог про сплату боргу (недоїмки).
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.  
Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду – без змін. 
Керуючись ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд –                              

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2020 року у справі № 1.380.2019.006115 залишити без змін.
 Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку виключно у випадках, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	О. М. Довгополов 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	Н. В. Ільчишин  	
Повне судове рішення складено 13.08.2021 р.