СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2021 р.                                                                            Справа № 913/212/21  

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Дучал Н.М., суддя Россолов В.В. , суддя  Терещенко О.І. 

секретар судового засідання Овчаренко О.С.

за участю представників сторін:
від АТ “НАК “Нафтогаз України”: Ракітін П.С., довіреність, адвокат;
від АТ “Оператор газорозподільної системи “Луганськгаз”: Овчаренко О.В., довіреність, адвокат,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України”, м. Київ (вх.№1704Л)
на ухвалу господарського суду Луганської області від 11.05.2021, повний текст складено 17.05.2021 (суддя Масловський С.В.)

у справі № 913/212/21

за заявою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України” м.Київ
до Акціонерного товариства “Оператор газорозподільної системи “Луганськгаз”, м.Сєвєродонецьк Луганської області
про відкриття провадження у справі про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України” звернулось до господарського суду Луганської області із заявою, якою просило: відкрити провадження у справі про банкрутство Акціонерного товариства “Оператор газорозподільної системи “Луганськгаз”; визнати кредиторські вимоги Акціонерного товариства “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України” до Акціонерного товариства “Оператор газорозподільної системи “Луганськгаз” у сумі 71 283 372,55       грн.; призначити розпорядником майна у справі про банкрутство арбітражного керуючого Віскунова Олександра Віталійовича.
Ухвалою господарського суду Луганської області від 11.05.2021 у справі №913/212/21 у відкритті провадження у справі за заявою Акціонерного товариства “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України” про банкрутство Акціонерного товариства “Оператора газорозподільної системи “Луганськгаз” відмовлено;  заяву арбітражного керуючого Віскунова Олександра Віталійовича про участь у справі про банкрутство для виконання повноважень розпорядника майна боржника залишено без розгляду.
Ухвалу мотивовано наявністю між сторонами спору про право.
Не погодившись з прийнятою ухвалою, Акціонерне товариство “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України” звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати ухвалу господарського суду Луганської області від 11.05.2021 у справі № 913/212/21 та ухвалити нове судове рішення, яким: відкрити провадження у справі про банкрутство Акціонерного товариства “Оператор газорозподільної системи “Луганськгаз”; визнати кредиторські вимоги Акціонерного товариства “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України” до Акціонерного товариства “Оператор газорозподільної системи “Луганськгаз” у сумі 71 283 372,55 грн., призначити розпорядником майна у справі про банкрутство арбітражного керуючого Віскунова Олександра Віталійовича.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги Акціонерним товариством “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України” зазначено наступне:
- висновок суду першої інстанції щодо наявності спору про право щодо кредиторських вимог АТ "НАК "Нафтогаз України" є алогічним та суперечить ч.6 ст.39 Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки грошові вимоги АТ "НАК "Нафтогаз України" до АТ "Луганськгаз" на суму 71    283    372,55 грн. вже були предметом судового розгляду в межах справи №913/398/16, у якій прийнято остаточне судове рішення, що набрало законної сили;
- АТ "Луганськгаз" не надано жодного документа, який би підтверджував наявність заборгованості АТ "НАК "Нафтогаз України" перед АТ "Луганськгаз". При цьому, постанови КМУ від 30.01.2019 №63 "Деякі питання споживання природного газу побутовими споживачами" та від 27.02.2019 №143 "Питання споживання природного газу" не покладають на АТ "НАК "Нафтогаз України" зобов`язання повернути АТ "Луганськгаз" чи іншим суб`єктам господарювання будь-які грошові кошти, зокрема за виконаними господарськими договірними зобов`язаннями; 
- провадження за заявою боржника про визнання зобов`язань припиненими шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог було відкрито вже після прийняття господарським судом Луганської області заяви АТ "НАК "Нафтогаз України" про відкриття провадження у справі про банкрутство АТ "Луганськгаз", що в контексті правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 24.09.2020 у справі №916/3619/19 не може свідчити про наявність спору про право;
- вважає, що судом першої інстанції невірно застосовані до спірних правовідносин положення ч. 2 ст. 36 та ч.ч. 2,3,6 статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства.      
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.06.2021 сформовано колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: Дучал Н.М. - головуючий суддя, судді Гетьман Р.А., Склярук О.І.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.06.2021 поновлено Акціонерному товариству “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України” пропущений процесуальний строк для подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Луганської області від 11.05.2021 у справі № 913/212/21; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України” на ухвалу господарського суду Луганської області від 11.05.2021 у справі №913/212/21; встановлено строк для подання Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Луганськгаз" відзиву на апеляційну скаргу; призначено розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України” на ухвалу господарського суду Луганської області від 11.05.2021 у справі № 913/212/21 на "08" липня 2021 р. о 12:30 год.
Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Луганськгаз" проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечило з підстав, викладених у відзиві (вх.№ 7967 від 29.06.2021); просить апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Луганської області від 11.05.2021 у справі № 913/212/21 залишити без змін.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.07.2021 оголошено перерву у судовому засіданні до "22" липня 2021 р. о 12:00 год.
16.07.2021 на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшли письмові пояснення Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Луганськгаз", які долучені до справи.
21.07.2021 на адресу Східного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України”  надійшли пояснення по справі, які долучені до справи.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.07.2021, у зв`язку із перебуванням суддів Склярук О.І. та Гетьмана Р.А. у відпустках, сформовано колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: Дучал Н.М. - головуючий суддя, судді Россолов В.В, Терещенко О.І.
Представник АТ "НАК "Нафтогаз України" у судових засіданнях підтримував доводи та вимоги апеляційної скарги, просив скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати.
Представник АТ "Луганськгаз" у судових засіданнях просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
За положеннями пункту 1    статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.  
Законом України “Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів” від 03.10.2017 №2147-VIII викладено Господарський процесуальний кодекс України у новій редакції, яка набрала чинності 15.12.2017.
Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
За положеннями ч.ч.1,3    ст. 271 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. У випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п.п. 1, 3 частини 2 ст. 129 Конституції України).
Згідно з приписами ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегією суддів Східного апеляційного господарського суду встановлено наступне.
Як свідчать матеріали справи, Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до господарського суду Луганської області із позовом до    Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу природного газу № 13-203-Н від 04.01.2013 в розмірі    293 054    724,97 грн., з яких: 157 867 174,60 грн. -    сума основного боргу, 60 671 011,27 грн. -       пеня, 6 528 106,17 грн. - 3 % річних, 67 988 432,93 грн. - інфляційні нарахування.
Рішенням Господарського суду Луганської області від 30.05.2016 у справі            № 913/398/16 позов задоволено частково. Стягнуто з  Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" на користь  Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" основний борг у розмірі 155 606 317,54 грн., інфляційні нарахування 67 988 432,93 грн. та 3% річних 6 528 106,17 грн., загалом 230 122 856,64 грн., та судовий збір у розмірі 162312,33 грн., про що судом було видано відповідний наказ від 14.06.2016.
           21.10.2020 постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербаковим І.М. відкрито виконавче провадження №63357557 з примусового виконання наказу № 913/398/16, виданого Господарським судом Луганської області 17.06.2016  по справі №913/398/16.
Як наполягає АТ "НАК "Нафтогаз України" рішення Господарського суду Луганської області від 30.05.2016 по справі №913/398/16 боржником виконано частково на суму 109 910     130,42 грн. Залишок заборгованості за вказаним судовим рішенням складає 71 283     372,55 грн., в тому числі 0,60 грн. – основний борг, 64 755       265,78 грн. – інфляційні нарахування, 6 528     106,17 грн. – 3% річних.
Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду Луганської області з заявою №39/2-2729-21 від 12.04.2021 в якій просило: відкрити провадження у справі про банкрутство Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Луганськгаз";  визнати кредиторські вимоги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Луганськгаз" в сумі 71    283    372,55 грн.; призначити розпорядником майна у справі арбітражного керуючого Віскунова Олександра Віталійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №115 від 07.02.2013).
В свою чергу, Акціонерне товариство “Оператор газорозподільної системи “Луганськгаз” заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог №01-02-38/798 від 19.04.2021, адресованою АТ "НАК "Нафтогаз України", з посиланням на ст.601 Цивільного кодексу України, заявило про повне припинення зобов`язань перед АТ “НАК “Нафтогаз України” за договором купівлі – продажу природного газу №13-203-Н від 04.01.2013 у сумі 71    283    372,55 грн. шляхом часткового зарахування зустрічних зобов`язань АТ“НАК “Нафтогаз України” перед АТ "Луганськгаз" згідно з договорами купівлі – продажу природного газу №16-147-Н від 12.01.2016 у сумі 30 475     366,28 грн.; №16-429-Н від 27.09.2016 у сумі 25 940     406,58 грн.; №17-228-Н від 14.04.2017 у сумі 14 867     599,69 грн.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 19.04.2021 у справі                       № 913/212/21 прийнято до розгляду заяву Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"    про відкриття провадження у справі про банкрутство Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Луганськгаз".  Підготовче засідання призначено на 28.04.2021.
Крім того, враховуючи непогодження АТ "НАК "Нафтогаз" з заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог, 22.04.2021 Акціонерне товариство “Оператор газорозподільної системи “Луганськгаз” звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України”, яким просило визнати припиненими зобов`язання Акціонерного товариства “Оператор газорозподільної системи “Луганськгаз” перед Акціонерним товариством “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України” за договором купівлі – продажу природного газу №13-203-Н від 04.01.2013 у сумі 71 283       372,55грн. шляхом часткового зарахування зустрічних зобов`язань АТ“НАК “Нафтогаз України” перед АТ "Луганськгаз" згідно з договорами купівлі – продажу природного газу №16-147-Н від 12.01.2016 у сумі 30 475    366,28 грн.; №16-429-Н від 27.09.2016 у сумі 25 940    406,58 грн.; №17-228-Н від 14.04.2017 у сумі 14 867 599,69 грн.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 28.04.2021 у справі №913/212/21 оголошено перерву в підготовчому засіданні до 11.05.2021.
Ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.04.2021 по справі №910/6651/21 позов Акціонерного товариства “Оператор газорозподільної системи “Луганськгаз” залишено без руху. 30.04.2021 на адресу господарського суду міста Києва АТ "Луганськгаз" надіслано заяву №01-02-45/914 від 30.04.2021 про усунення недоліків позовної заяви.
За результатами усунення недоліків позовної заяви, ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.05.2021 по справі №910/6651/21 прийнято позовну заяву Акціонерного товариства “Оператор газорозподільної системи “Луганськгаз” до Акціонерного товариства “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України” про визнання зобов`язань припиненими шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог до розгляду та відкрито провадження у справі; призначено підготовче засідання у справі на    03.06.2021    о 14:30    год. 
Акціонерне товариство “Оператор газорозподільної системи “Луганськгаз” вважає, що його зобов`язання перед Акціонерним товариством “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України” є повністю припиненими шляхом часткового зарахування зустрічних однорідних вимог, а наявність судового спору в межах справи №910/6651/21 свідчить про існування спору про право, рішення за яким прямо вплине на обсяг майнових вимог ініціюючого кредитора до боржника, що є підставою для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство Акціонерного товариства “Оператор газорозподільної системи "Луганськгаз”.
Акціонерне товариство “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України” наполягає, що грошові вимоги АТ "НАК "Нафтогаз України" до АТ "Луганськгаз" на суму 71    283    372,55 грн. вже були предметом судового розгляду в межах справи №913/398/16, у якій прийнято остаточне судове рішення, що свідчить про безспірність грошових вимог ініціюючого кредитора та відсутність будь-якого спору про право між сторонами.
Оскаржуваною ухвалою господарського суду Луганської області від 11.05.2021 у справі № 913/212/21 у відкритті провадження у справі за заявою Акціонерного товариства “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України” про банкрутство Акціонерного товариства “Оператора газорозподільної системи “Луганськгаз” відмовлено; заяву арбітражного керуючого Віскунова Олександра Віталійовича про участь у справі про банкрутство для виконання повноважень розпорядника майна боржника залишено без розгляду.
Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги Акціонерного товариства “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України” виходячи з наступного.
Відповідно до частини першої статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно з частиною шостою статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
Умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи, встановлюються Кодексом України з процедур банкрутства (далі – КУзПБ), який введено в дію з 21.10.2019.
Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства з дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність Закон України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.
Згідно з приписами частини другої, третьої статті 8 КУзПБ право на звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство мають боржник, кредитор. Провадження у справі про банкрутство відкривається господарським судом за заявою боржника також у разі загрози його неплатоспроможності. 
Процедура банкрутства щодо боржника переслідує публічний та приватний інтерес. Захист публічного інтересу, зокрема, знаходить свій вияв у недопущенні фіктивного банкрутства (стаття 215 Господарського кодексу України, стаття 166-17       Кодексу України про адміністративні правопорушення), а також недопущенні доведення боржника до банкрутства (стаття 219 Кримінального кодексу України).
Захист приватного інтересу, в свою чергу, полягає в максимальному задоволенні вимог кредиторів, відновленні платоспроможності боржника або його ліквідації та продажу його майна у ліквідаційній процедурі з метою погашення вимог кредиторів.
Однією з основних функцій господарського суду під час провадження у справі про банкрутство є дотримання балансу захисту публічного та приватного інтересів.
Положеннями статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що:
- неплатоспроможність - неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом;
- грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загально-обов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.
Частинами 1, 3 статті 34 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що заява про відкриття провадження у справі про банкрутство подається кредитором або боржником у письмовій формі та повинна містити відомості, передбачені частиною 1 статті 34 Кодексу, зокрема,    виклад обставин, що є підставою для звернення до суду; перелік документів, що додаються до заяви, а також відомості про розмір вимог із зазначенням окремо розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає сплаті.
Положеннями частин першої –третьої, п`ятої статті 39 КУзПБ передбачено, що перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом. У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи. Якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість. За результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про: відкриття провадження у справі; відмову у відкритті провадження у справі.
Отже, завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство є перевірка обґрунтованості вимог заявника на предмет відповідності таких вимог поняттю "грошового зобов`язання" боржника перед ініціюючим кредитором,     встановлення наявності спору про право,     встановлення обставин задоволення таких вимог до проведення підготовчого засідання у справі.
За положеннями частини шостої статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження.
Спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.
Отже під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права, який є суттю суперечності, конфлікту, протиборства сторін.
Поняття "спору про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.
Тому, вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі про банкрутство, слід враховувати, що спір про право виникає з матеріальних правовідносин і характеризується наявністю розбіжностей (суперечностей) між суб`єктами правовідносин з приводу їх прав та обов`язків та неможливістю їх здійснення без усунення перешкод в судовому порядку. Спір про право може мати місце також у випадку, коли на шляху здійснення особою права виникають перешкоди, які можуть бути усунуті за допомогою суду.
Здійснюючи розгляд спорів про право, суд встановлює наявність чи відсутність певних обставин (юридичних фактів). За відсутності цих елементів не може бути спору про право.
Юридичні факти - це певні життєві обставини, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.
Якщо у підготовчому засіданні буде з`ясовано, що між ініціюючим кредитором та боржником існують суперечки з приводу їх прав та обов`язків, і їх вирішення можливе виключно шляхом встановлення об`єктивної істини, що, у свою чергу, покладає на суд обов`язок вжити всіх визначених законом заходів до всебічного, повного та об`єктивного з`ясування дійсних прав і обов`язків сторін, господарський суд відмовляє у відкриті провадження у справі про банкрутство.
Законодавство не містить переліку будь-яких критеріїв для висновку про існування спору про право, тому в кожному конкретному випадку в залежності від змісту правовідносин суд повинен оцінити форму вираження відповідної незгоди учасників провадження на предмет існування такого спору.
Отже, на дату проведення підготовчого засідання усі суперечності між кредитором та боржником з приводу їх прав та обов`язків мають бути ними усунені самостійно або вирішені в судовому порядку.
Варто зауважити, що частина шоста статті 39 КУзПБ, згідно з якою підставою для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство є наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження       жодним чином не визначає підставою для такої відмови існування рішень, які набрали законної сили, отже наявність остаточного рішення у цьому спорі не є обов`язковою. У цьому випадку       достатнім є сам факт наявності спору про право, результати вирішення якого можуть вплинути на заявлені вимоги       кредитора (наведеної правової позиції дотримується Касаційний господарський суду у складі Верховного Суду у постановах від 23.06.2020 у справі № 910/1067/19, від 27.01.2021 у справі № 910/14647/19).
Відсутність спору про право, в розрізі процедури банкрутства, полягає у відсутності неоднозначності у частині вирішення питань щодо сторін зобов`язання, суті (предмету) зобов`язання, підстави виникнення зобов`язання, суми зобов`язання та структури заборгованості, а також строку виконання зобов`язання тощо.
Методом встановлення таких фактів є дослідження господарським судом відзиву боржника, заслуховування пояснень представника боржника або дослідження Єдиного державного реєстру судових рішень, відомості з якого є відкритими та загальнодоступними, на предмет наявності на розгляді іншого суду позову боржника до ініціюючого кредитора (висновок викладений       Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у пункті 71 постанови від 13.08.2020 у справі № 910/4658/20, пункті 51 постанови від 03.09.2020 у справі N 910/4658/20 та постанові від 16.09.2020 у справі № 911/593/20).
Наведене вище свідчить, що встановлення відсутності спору про право щодо вимог ініціюючого кредитора є необхідною передумовою для відкриття провадження у справі про банкрутство боржника. Протилежне матиме наслідком відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство.
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.
Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ван де Гурк проти Нідерландів").
Судом першої інстанції наведене враховано та під час розгляду заяви АТ "НАК "Нафтогаз України" про відкриття провадження у справі про банкрутство АТ "Луганськгаз" надано належну оцінку доводам сторін щодо заяви ініціюючого кредитора та наданим на їх підтвердженням доказам.
Так, під час розгляду у підготовчому засіданні заяви Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України” про відкриття провадження у справі про банкрутство місцевим господарським судом встановлено, що Акціонерним товариством “Оператор газорозподільної системи “Луганськгаз” на адресу АТ "НАК "Нафтогаз України" надіслано заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог №01-02-38/798 від 19.04.2021, якою заявлено про повне припинення зобов`язань перед АТ “НАК “Нафтогаз України” за договором купівлі – продажу природного газу №13-203-Н від 04.01.2013 у сумі 71 283 372,55грн. шляхом часткового зарахування зустрічних зобов`язань АТ “НАК “Нафтогаз України” перед АТ "Луганськгаз" згідно з договорами купівлі – продажу природного газу №16-147-Н від 12.01.2016 у сумі 30 475 366,28 грн.; №16-429-Н від 27.09.2016 у сумі 25 940    406,58 грн.; №17-228-Н від 14.04.2017 у сумі 14 867    599,69 грн.
Крім того, АТ “Оператор газорозподільної системи “Луганськгаз” 22.04.2021 звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до АТ “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України”, яким просило визнати припиненими зобов`язання АТ “Оператор газорозподільної системи “Луганськгаз” перед АТ “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України” за договором купівлі – продажу природного газу №13-203-Н від 04.01.2013 у сумі 71 283 372,55 грн. шляхом часткового зарахування зустрічних зобов`язань АТ “НАК “Нафтогаз України” перед АТ «Луганськгаз» згідно з договорами купівлі – продажу природного газу №16-147-Н від 12.01.2016 у сумі 30 475    366,28 грн.; №16-429-Н від 27.09.2016 у сумі 25 940    406,58 грн.; №17-228-Н від 14.04.2017 у сумі 14 867 599,69 грн.
За результатами усунення (заявою від 30.04.2021) недоліків позовної заяви, ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.05.2021 у справі №910/6651/21 прийнято позовну заяву АТ “Оператор газорозподільної системи “Луганськгаз” до АТ “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України” про визнання зобов`язань припиненими шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог до розгляду та відкрито провадження у справі; підготовче засідання у справі призначено на       03.06.2021.
Приймаючи до уваги те, що вимоги ініціюючого кредитора виникли із неналежного виконання Акціонерним товариством “Оператор газорозподільної системи “Луганськгаз” договору купівлі – продажу природного газу №13-203-Н від 04.01.2013, а останнє звернулось до кредитора із заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог №01-02-38/798 від 19.04.2021 та позовом про припинення зобов`язань за договором купівлі – продажу природного газу №13-203-Н від 04.01.2013 у сумі 71 283    372,55 грн. шляхом зарахування зустрічних зобов`язань АТ “НАК “Нафтогаз України” перед АТ "Луганськгаз", то суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність між сторонами спору  про право, оскільки потенційне задоволення судом позовних вимог АТ“Оператор газорозподільної системи “Луганськгаз” до АТ “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України” про визнання зобов`язань припиненими шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог в межах справи №       910/6651/21, вплине на обсяг майнових вимог ініціюючого кредитора до боржника за договором купівлі – продажу природного газу №13-203-Н від 04.01.2013.
Не зважаючи на наявність (відсутність) відкритого провадження у справі №910/6651/21, наявність спору між сторонами підтверджується змістом заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог №01-02-38/798 від 19.04.2021, якою АТ “Луганськгаз” повідомлено кредитора про повне припинення на підставі ст.601 Цивільного кодексу України зобов`язань перед АТ “НАК “Нафтогаз України” за договором купівлі – продажу природного газу №13-203-Н від 04.01.2013 в сумі     71283  372,55 грн. шляхом часткового зарахування зустрічних зобов`язань АТ “НАК “Нафтогаз України” перед АТ "Луганськгаз" згідно з договорами купівлі – продажу природного газу №16-147-Н від 12.01.2016 у сумі 30 475 366,28 грн.; №16-429-Н від 27.09.2016 у сумі 25 940 406,58 грн.; №17-228-Н від 14.04.2017 у сумі 14 867 599,69 грн.
Матеріали справи також містять відомості про направлення АТ “Луганськгаз” на адресу АТ “НАК “Нафтогаз України” коригуючих актів приймання-передачі природного газу, у тому числі за договорами купівлі – продажу природного газу №16-147-Н від 12.01.2016; №16-429-Н від 27.09.2016; №17-228-Н від 14.04.2017 (підставою для складання актів зазначено прийняття Кабінетом Міністрів України постанови "Деякі питання споживання природного газу побутовими споживачами" від 30.01.2019 №63  та постанови "Питання споживання природного газу" №143 від 27.02.2019), про що свідчить зміст листа боржника від 22.10.2020 №01-02-38/1824, яким АТ "Луганськгаз" просило АТ "НАК "Нафтогаз" підписати в термін до 31.10.2020 та повернути корегуючи акти, забезпечити повернення суми переплати за природний газ, придбаний для потреб побутових споживачів, на рахунок Товариства.
Посилання скаржника, що звернення АТ "Луганськгаз" із позовом в межах справи № 910/6651/21 відбулось вже після звернення АТ “НАК “Нафтогаз України” до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, як на підставу для скасування ухвали суду першої інстанції, колегія суддів відхиляє, оскільки на дату проведення підготовчого засідання у даній справі № 913/212/21 зазначена позовна заява боржника вже перебувала у господарському суді міста Києва, що свідчить про існування спору між кредитором та боржником на дату проведення підготовчого засідання.
При цьому, відсутність відкритого провадження у справі №    910/6651/21 не спростовує вищевказаний висновок суду, зважаючи на те, що Акціонерне товариство “Оператор газорозподільної системи “Луганськгаз” звернулось до Господарського суду міста Києва із відповідним позовом ще 22.04.2021.
Відповідно до ч.3 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому       статтею 176    цього Кодексу.
Акціонерним товариством “Оператор газорозподільної системи “Луганськгаз” 30.04.2021 (відповідно до відбитку поштового штемпелю АТ «Укрпошта») усунуто недоліки поданої позовної заяви, встановлені ухвалою господарського суду міста Києва від 29.04.2021 у справі № 910/6651/21,  у зв`язку із чим в силу положень ч.3           ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява АТ “Луганськгаз” вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду, тобто 22.04.2021.
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність між сторонами спору про право, що є підставою для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство АТ «Луганськгаз» на підставі ч. 6 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства.
Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що АТ "НАК "Нафтогаз України" не позбавлене можливості повторно звернутися із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство АТ "Луганськгаз" після вирішення спору між кредитором та боржником, який може вплинути на розмір заявлених вимог кредитора. 
Європейським судом з прав людини у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 (Заява N4909/04) вказано, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У рішенні у справі "Трофимчук проти України" від 28.10.2010 (Заява N4241/03) Європейським Судом зазначено, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
З огляду на наведене, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що доводи заявника, викладені в апеляційній скарзі не обґрунтовані, не доведені належними та допустимими доказами.
Твердження заявника апеляційної скарги про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування ухвали господарського суду Луганської області від 11.05.2021 у справі №913/212/21.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд ухвали господарського суду Луганської області від 11.05.2021 у справі № 913/212/21 покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281 -284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:
          
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України” на ухвалу господарського суду Луганської області від 11.05.2021 у справі №913/212/21 – залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Луганської області від 11.05.2021 (повний текст складено 17.05.2021) у справі №913/212/21 – залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки  оскарження визначені ст.ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

                    Повний текст постанови складено   02.08.2021 

Головуючий суддя                                                                    Н.М. Дучал

Суддя                                                                                           В.В. Россолов  

Суддя                                                                                           О.І. Терещенко