Ухвала
Іменем України 
23 вересня2021 року
м. Київ
справа № 727/2962/21
провадження № 51- 4597 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                                ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора відділу організації і забезпечення підтримання публічного обвинувачення в суді ОСОБА_4 на вирок Чернівецького апеляційного суду від 12 липня 2021 року щодо ОСОБА_5 ,
встановив:
Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 квітня 2021 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців.
На підставі ст. 75 КК звільнено ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік 6 місяців. 
Вироком Чернівецького апеляційного суду від 12 липня 2021 року апеляційну скаргу прокурора задоволено частково. Вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 квітня 2021 року скасовано в частині призначення засудженому покарання. Призначено ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 309 КК у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн.  В решті вирок районного суду  залишено без змін.
У касаційній скарзі прокурор порушує питання про перегляд вироку апеляційного суду у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті. 
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, в чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. 
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого                        (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
У касаційній скарзі не зазначено, яких конкретно порушень процесуального закону допущено судом апеляційної інстанції, як ці порушення вплинули на законність та обґрунтованість вироку суду апеляційної інстанції, та чому ці порушення слід відносити до підстав для скасування касаційним судом згаданого судового рішення відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК з огляду на положення статей 370, 404, 412, 414 та 420 цього Кодексу.
Також прокурор, обмежившись загальними фразами, не навів доводів на обґрунтування явної несправедливості призначеного засудженому покарання, з огляду на тяжкість вчиненого ним кримінального проступку, обставини його скоєння та даними про його особу через м`якість, з урахуванням положень ст. 414 КПК та приписів статей 50, 65 КК.
Крім того, касаційна скарга прокурора не містить доводів щодо незаконності висновків суду апеляційної інстанції, наведених у ухвалі цього суду на спростування доводів апеляційної скарги прокурора.
 
Відповідно до правового висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 629/847/15-к, якщо прокурор був включений до групи прокурорів, однак не брав участі у судових засіданнях, він має право на подання апеляційної чи касаційної скарг.
Проте документів, які б підтверджували повноваження прокурора ОСОБА_4 у кримінальному проваджені, а отже і його право на подачу касаційної скарги, з огляду на вищевикладене, не долучено.
Враховуючи, що касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим                               ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд 
постановив:
Залишити касаційну скаргу прокурора без руху і встановити семиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

 
ОСОБА_1                       ОСОБА_2                                   ОСОБА_3