УХВАЛА

20 липня 2021 року 
м. Київ
справа № 640/26198/20
адміністративне провадження № К/9901/25200/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача - Радишевської  О.Р.,
суддів - Кашпур О.В., Уханенка С.А.,
перевіривши касаційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 лютого 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2021 року в справі №640/26198/20 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі -  ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України (далі - МО України), у якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність щодо невиплати індексації грошового забезпечення за період із 01 січня 2016 року по 01 березень 2018 року; 
- зобов`язати нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення за період із 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року, застосувавши при нарахуванні та виплаті індексації базовий місяць січень 2008 року. 
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 лютого 2021 року позов задоволено частково: 
- визнано протиправною бездіяльність МО України  щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення;
- зобов`язано МО України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період із 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року;
- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2021 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 лютого 2021 року скасовано у частині позовних вимог про зобов`язання МО України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період із 01 січня             2016 року по 01 березня 2018 року, застосувавши при нарахуванні та виплаті індексації базовий місяць січень 2008 року, прийнято у цій частині нове рішення про задоволення позову, застосувавши при нарахуванні та виплаті індексації базовий місяць січень 2008 року;
- в решті рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 лютого             2021 року залишено без змін.
06 липня 2021 року до Верховного Суду надіслано касаційну скаргу МО України на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 лютого 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2021 року в справі №640/26198/20.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які, у розумінні Закону України «Про запобігання корупції», займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Предметом розгляду цієї справи є: визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати індексації грошового забезпечення за період із 01 січня 2016 року по 01 березень 2018 року;  зобов`язання нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення за період із 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року, застосувавши при нарахуванні та виплаті індексації базовий місяць січень 2008 року. 
Відомостей про те, що позивач є службовою особою, яка займає відповідальне та особливо відповідальне становище відповідно до пункту 1 частини шостої статті                  12 КАС України у системному зв`язку з положеннями статті 50 Закону України "Про запобігання корупції" (у редакції, чинній на момент відкриття провадження у справі), суду касаційної інстанції не надано і у судових рішеннях така інформація відсутня.
За таких обставин і правового регулювання публічно-правовий спір у цій справі відноситься до справ незначної складності.
Водночас передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виняткові обставини, які виключають відмову у відкритті касаційного оскарження у справі незначної складності, Судом не встановлені та скаржник на такі не посилається.
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За змістом частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у  частині першій  цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених  частинами другою  і  третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставою перегляду оскаржуваних судових рішень скаржник зазначає  застосування судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року (справа №620/4218/18).
Оскільки скаржник, оскаржуючи судові рішення у справі незначної складності не обґрунтував випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки наявності підстав касаційного оскарження цих рішень, встановлених пунктами 1, 2, 3, 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За таких обставин клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення не підлягає вирішенню.
Керуючись статтями 12, 328, 330, 333 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від                        22 лютого 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2021 року в справі №640/26198/20.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач:                                                                      О.Р. Радишевська
Судді:                                                                                          О.В. Кашпур 
                                                                                                      С.А. Уханенко