Справа № 466/1118/21                        Головуючий у 1 інстанції: Донченко Ю.В. 
Провадження № 22-ц/811/796/21                Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

01 липня 2021 року м.Львів

Справа № 466/1118/21
Провадження № 22ц/811/796/21

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,
суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.
секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова, постановлену у м. Львові 17 лютого 2021 року у складі судді Донченка Ю.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», з участю третіх осіб: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хар Н.С., приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Сідоренко С.П., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

встановив:

7 серпня 2018 року позивач звернулася з цим позовом.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 17 лютого 2021 року позов ОСОБА_1 вирішено передати на розгляд за територіальною підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.
Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_1 . В апеляційній скарзі посилається на порушення судом норм процесуального права. Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до Шевченківського районного суду  м.Львова. Зазначає, що відповідно до ч.12 ст.28 ЦПК України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання. Вказує, що17 січня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Рівненської області відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого напису від 23 грудня 2019 року №633606, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, щодо стягнення 10 505,64 грн. за кредитним договором. Посилаючись на ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», зазначає, що місцем її (позивача) реєстрації є будинок АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Шевченківського району м. Львова. Стверджує, що справа має розглядатися Шевченківським районним судом м. Львова, оскільки місцем виконання виконавчого напису є Шевченківський район м.Львова.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити. 
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.
Ухвала суду першої інстанції мотивована наступним.
Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно із Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Місцем знаходження відповідача - ТзОВ «ФК «Аланд» є: м. Київ, вулиця Саксаганського, 14 оф.301, що територіально відноситься до Печерського району міста Києва.
У ч. 12 ст. 28 ЦПК України (підсудність справ за вибором позивача) передбачено право позивача на звернення до суду з позовом до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса за місцем його виконання.
Судом зазначено, що для застосування вимог ч. 12 ст. 28 ЦПК України щодо альтернативної підсудності цього спору встановленню підлягає саме місце виконання виконавчого напису нотаріуса.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, виконавчих написів нотаріусів.

Частиною 1 ст. 24 цього Закону передбачено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Згідно із ч. 2 ст. 24 Закону приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника фізичної особи, за місцезнаходженням боржника юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

У частина 1 та 2 ст. 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 2 червня 2016 року визначено, що виконавчим округом приватного виконавця є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя. Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Сідоренко С.П., який відкрив виконавче провадження № 61000242 з виконання оскаржуваного позивачем ОСОБА_1 виконавчого напису нотаріуса, знаходиться за адресою: м.Рівне, вул.Кн.Ольги, 10-А, що належить до території Рівненського міського суду Рівненської області.

Місцем знаходження відповідача ТзОВ «ФК «Аланд» є м. Київ, вул. Саксаганського, 14 оф.301.
Суд першої інстанції виходив з того, що в межах альтернативної підсудності позивач мала право обирати між двома компетентними судами: за місцезнаходженням відповідача (Печерський районний суд міста Києва) та місцем виконання виконавчого напису (Рівненський міський суд Рівненської області).

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 12 ст. 28 ЦПК України позивача має право на звернення до суду з позовом до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса за місцем його виконання.

Згідно із ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання виконавчого документу є не фактичне місцезнаходження приватного виконавця, а місце проживання (перебування) боржника або місцезнаходження його майна.

З відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області від 23 червня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 з 13 березня 2019 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що відноситься до Шевченківського району м. Львова.

Відтак, позивач подала позов з дотриманням правил підсудності. Тому у суду першої інстанції не було правових підстав для передачі справи за територіальною підсудністю на розгляд до Печерського районного суду м. Києва.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України наявні підстави для скасування оскаржуваної ухвали і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, ч.2 ст. 369, п.6 ст. 374, ст. ст.379, 381- 384, 388-391 ЦПК України, суд,- 
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 17 лютого 2021 року скасувати і направити справу до Шевченківського районного суду м.Львова для вирішення питання відкриття провадження у справі.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
  Постанова складена і підписана 1 липня 2021 року. 

Головуючий

Судді