ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1091/21	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №712/11367/20 Категорія: додаткове рішення 	Марцішевська О. М. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Гончар Н.  І. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2021 року	м. Черкаси	

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Вініченка Б.Б., Фетісової Т.Л.
учасники справи: 
позивач - ОСОБА_1 ;
відповідач – ОСОБА_2 ;
третя особа – Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС»;
особа, яка подала апеляційну скаргу – представник позивача – адвокат Юрченко Віктор Олександрович; 

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційні скарги представника ОСОБА_2 – адвоката Манзар Тетяни Володимирівни та представника ОСОБА_1 – адвоката Юрченка Віктора Олександровича на додаткове рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», про стягнення матеріальних збитків,

в с т а н о в и в:

17 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом та просив суд стягнути із ОСОБА_2 на його користь 8540 грн матеріальних збитків.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 квітня 2021 року за заявою адвоката Юрченка Віктора Олександровича залишено без розгляду частину позовних вимог, а саме кількісного складу предмету позову в сумі 848,33 грн.
Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 квітня 2021 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.
08 квітня 2021 року ОСОБА_2 та її представник адвокат Манзар Т.В. звернулись до суду із заявою про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесених нею судових витрат на правничу допомогу у сумі 10000 грн.
Додатковим рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 квітня 2021 року доповнено рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 квітня 2021 року у даній справі та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в сумі 4000 грн.
Рішення суду обґрунтоване тим, що проаналізувавши зроблений адвокатом розрахунок, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачкою витрат, беручи до уваги, що дана справа не може вважатись справою значної складності, враховуючи обсяг складених адвокатом в рамках даної справи документів, час витрачений адвокатом на надання таких послуг, а також представництво інтересів у судових засіданнях, суд прийшов до висновку, що є підстави для часткового відшкодування відповідачці витрат на правничу допомогу в сумі 4000 грн, які складаються з наступного: консультація, представництво інтересів відповідачки в суді, складення відзиву та заперечення, надіслання запитів.
Суд також вказав, що в іншій частині заява не підлягає до задоволення, враховуючи вимоги щодо співмірності витрат на правничу допомогу з ціною позову 8540 грн. Крім того, такі роботи, як підготовка судової практики, відправка сторонам доказів, на думку суду, не можуть бути віднесені до видів професійної правничої допомоги, а надання відзиву на заяву про залишення без розгляду частини позовних вимог не передбачено ЦПК України, і тому не може бути визнано неминучими витратами.
Не погоджуючись із додатковим рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_2 – адвокат Манзар Тетяна Володимирівна подала апеляційну скаргу та просить скасувати додаткове рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 квітня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн.
У апеляційній скарзі вказує, що позивачем не надано суду доказів доведення надмірності понесених відповідачем витрат на правничу допомогу та не надано доказів на їх спростування. Натомість відповідачкою надано належні докази понесення нею витрат на правничу допомогу в сумі 10000 грн.
Вважає, що суд помилково зменшив витрати на правничу допомогу до 4000 грн та зазначив у рішення про те, що такі роботи як підготовка судової практики, відправка сторонам доказів, на думку суду, не можуть бути віднесені до видів професійної правничої допомоги, а надання відзиву на заяву про залишення без розгляду частини позовних вимог не передбачено ЦПК України, і тому не може бути визнано неминучими витратами.
Представник ОСОБА_1 – адвокат Юрченко Віктор Олександрович також подав апеляційну скаргу на додаткове рішення суду та просить його скасувати і прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.
У апеляційній скарзі вказує, що відповідачем та її представником не було зазначено поважних причин, з яких докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, не були подані до закінчення судових дебатів у справі.
Також вказує, стягнення судових витрат є похідним від факту задоволення позову чи відмови в такому задоволенні, тому у випадку задоволення апеляційної скарги на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 квітня 2021 року у даній справі та скасування вказаного рішення, підлягає і скасуванню додаткове рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 квітня 2021 року у цій же справі.
Перевіривши доводи апеляційних скарг та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного. 
Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати;
4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Згідно зі статтею 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. 
Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Статтею 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Матеріалами справи встановлено, що рішення у справі ухвалене 05 квітня 2021 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
08 квітня 2021 року ОСОБА_2 та її представник – адвокат Манзар Т.В. звернулись до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення з позивача на користь відповідачки понесених останньою судових витрат за надання правничої допомоги в розмірі 10000 грн.
До заяви додано Договір про надання правової допомоги № 8 від 08 лютого 2021 року, укладений між відповідачкою ОСОБА_2 та адвокатом Манзар Т.В. (а.с. 146).
Пунктом 4.2 Договору визначено, що гонорар адвоката погоджується за взаємною угодою сторін та оформляється додатковою угодою до Договору.
Згідно із Додатковим договором від 08 квітня 2021 року адвокат Манзар Т.В. та ОСОБА_2 дійшли згоди, що оплата послуг адвоката у даній справі становить 10000 грн та сплачується клієнтом у момент підписання даного Договору. Невід`ємною частиною даного Договору є акт прийму наданих послуг.
Відповідно до Акту від 08 квітня 2021 року прийому наданих послуг до договору про надання правової допомоги № 8 від 08 лютого 2021 року адвокатом Манзар Т.В. були надані наступні послуги: надання юридичної консультації - 15 хв., підготовка судової практики, підготовка відзиву, заперечення, відзиву на заяву про залишення без розгляду частини позовних вимог - 2 години, підготовка заяв, клопотань про збирання доказів, запити адвоката, відправка стороні доказів - 1 год., участь адвоката в суді - 1 год. 45 хв.
Згідно із квитанцією № 25 від 31 травня 2021 року ОСОБА_2 сплатила адвокату Манзар Т.В. 10000 грн.
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Нормами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Отже, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що відповідачкою надано належні докази на підтвердження понесених останньою судових витрат на правничу допомогу в сумі 10000 грн.
Разом з тим, 26 квітня 2021 року представником ОСОБА_1 – адвокатом Юрченком В.О. до суду подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, у якому він вказував про не співмірність заявлених із ціною позову, складністю справи та обсягом виконаних робіт адвокатом.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про можливість зменшення розміру судових витрат на правничу допомогу, враховуючи складність справи, розмір позовних вимог та керуючись встановленими законом принципами виваженості та розумності.
Колегія суддів вважає помилковими посилання суду першої інстанції в оскаржуваному рішенні на те, що такі роботи, як підготовка судової практики, відправка сторонам доказів, на думку суду, не можуть бути віднесені до видів професійної правничої допомоги, а надання відзиву на заяву про залишення без розгляду частини позовних вимог не передбачено ЦПК України, і тому не може бути визнано неминучими витратами, оскільки адвокатом на власний розсуд вчиняються процесуальні дії та готуються необхідні документи, пов`язані із виконанням умов договору про надання правничої допомоги. Отже суд не вправі встановлювати безпідставність вчинення дій адвоката у зв`язку із здійсненням останнім представництва клієнта в суді під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат. Однак вказані помилкові твердження суду першої інстанції не є підставою для зміни чи скасування обґрунтованого рішення про зменшення розміру судових витрат на правничу допомогу та визначення їх у розмірі 4000 грн.
Посилання в апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 – адвоката Юрченка В.О. на те, що відповідачем не було зазначено поважних причин, з яких докази, що підтверджують розмір понесених нею витрат, не були подані до закінчення судових дебатів, не є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, оскільки відповідачкою виконано вимоги частини 8 статті 141 ЦПК України та подано вказану заяву протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду та представником відповідача адвокатом Манзар Т.В. до судових дебатів у справі було заявлено клопотання про вирішення питання про судові витрати на правничу допомогу на підставі вказаної норми закону.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване додаткове рішення, яке зміні чи скасуванню не підлягає.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Статтею 375 ЦПАК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, апеляційній скарги представника  ОСОБА_2 – адвоката Манзар Тетяни Володимирівни та представника  ОСОБА_1 – адвоката Юрченка Віктора Олександровича слід залишити без задоволення, а додаткове рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 квітня 2021 року – без змін.
Судові витрати на правничу допомогу, понесені відповідачкою за подання апеляційної скарги на додаткове рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 квітня 2021 року вже стягнуто апеляційним судом із ОСОБА_1 постановою Черкаського апеляційного суду від 16 липня 2021 року під час перегляду рішення суду першої інстанції у даній справі від 05 квітня 2021 року.
Керуючись статтями 133, 137, 141, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги представника ОСОБА_2 – адвоката Манзар Тетяни Володимирівни та представника ОСОБА_1 – адвоката Юрченка Віктора Олександровича залишити без задоволення.
Додаткове рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 квітня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, визначених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України. 

Судді