Ухвала  
    
19 серпня 2021 року
м. Київ
 
справа № 718/1426/19
провадження № 61-13788ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М.,розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 19 червня 2019 року в складі судді: Олексюк Т. І., та постанову Чернівецького апеляційного суду від 06 липня 2021 року в складі колегії суддів: Кулянди М. І., Половінкіної Н. Ю., Перепелюк І. Б., у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У травні 2019 року ОСОБА_3 звернувся із позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно.
 
Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 19 червня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено. Визнано за ОСОБА_3 право власності на спадкове майно: - земельну ділянку площею 0,0457га у АДРЕСА_1 , для індивідуального садівництва, кадастровий номер 7310136300:15:002:1603; та - транспортний засіб марки АЗЛК 21406, 1984 року випуску, кузов НОМЕР_1 , шасі НОМЕР_2 , синього кольору, номерний знак НОМЕР_3 ; після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 . Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
ОСОБА_1 , як особа, яка не брала участі у справі, подав апеляційну скаргу на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 19 червня 2019 року.
 
Постановою Чернівецького апеляційного суду від 06 липня 2021 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 19 червня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно закрито.
 
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що ОСОБА_1 не є спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 , тому його права оскарженим рішенням не порушені. Посилання ОСОБА_1 про те, що між ним та ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу садового будинку та земельної ділянки кадастровий номер 7310136300:15:002:1603, за адресою АДРЕСА_1 , не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами.
 
11 серпня 2021 року ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 подав касаційну скаргу на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 19 червня 2019 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 06 липня 2021 року, в якій просить скасувати оскаржені рішення та передати справу за встановленою підсудністю.
 
У клопотанні, яке міститься у касаційній скарзі, ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження, мотивуючи тим, що копію постанови апеляційного суду від 06 липня 2021 року отримано представником поштою 12 липня 2021 року. На підтвердження указаних обставин суду надано ксерокопію конверту, адресованого Чернівецьким апеляційним судом ОСОБА_2 із номером штрихкодового ідентифікатора № 5800214868770 та роздруківку із сайту АТ «Укрпошта» щодо вручення указаного поштового відправлення 12 липня 2021 року.
 
Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року). 
 
У частині другій статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. 
 
Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин. Тому суд, на підставі статті 390 ЦПК України, поновлює його.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що апеляційний суд не надав оцінки доводам про те, що між ним та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу садового будинку та земельної ділянки кадастровий номер 7310136300:15:002:1603, за адресою АДРЕСА_1 без нотаріального посвідчення, яке мало відбутися у грудні 2017 року. Проте ІНФОРМАЦІЯ_1   ОСОБА_5 помер. Тому суд першої інстанції вирішив питання про права та обов`язки ОСОБА_1 . 
 
У відкритті касаційного провадження в частині оскарження рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 19 червня 2019 року слід відмовити з таких мотивів. 
 
Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).
 
Системне тлумачення частини другої статті 17, пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України свідчить, що касаційному оскарженню підлягають рішення суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку.
 
Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).
 
Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.
 
Аналіз матеріалів касаційної скарги та Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 19 червня 2019 року в апеляційному порядку не переглядалось, а отже не підлягає касаційному оскарженню відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України. Тому у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 19 червня 2019 року слід відмовити. 
 
У відкритті касаційного провадження в частині оскарження постанови Чернівецького апеляційного суду від 06 липня 2021 року слід відмовити з таких мотивів. 
 
У частині першій статті 352 ЦПК України закріплено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
 
Згідно пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.
 
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
 
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19) зроблено висновок, що «аналіз частини першої статті 352 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що ця норма визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків».
 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 серпня 2019 року в справі № 412/1277/2012 (провадження № 61-3704св19) зроблено висновок, що: «у разі подання апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі і апеляційним судом встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційне провадження підлягає закриттю, а рішення суду першої інстанції не має переглядатися по суті».
 
У постанові Верховного Суд у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 червня 2021 року у справі № 761/12692/17 (провадження № 61-37390свп18) вказано, що «нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду (частина друга статті 215 ЦК України). Нікчемність правочину конструюється за допомогою «текстуальної» недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону. Така пряма вказівка може втілюватися, зокрема, в термінах «нікчемний», «є недійсним». Нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, не створює юридичних наслідків, тобто, не «породжує» (змінює чи припиняє) цивільних прав та обов`язків».
 
У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним (частина перша статті 220 ЦК України).
 
Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі (частина перша статті 657 ЦК України).
 
Встановивши, що рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 19 червня 2019 року не вирішувались питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 апеляційний суд зробив обґрунтований висновок про закриття апеляційного провадження.
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
 
Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженої постанови свідчить, що правильне застосовування судами норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.
 
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
Керуючись статтями 17, 260, 389, 390, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Чернівецького апеляційного суду від 06 липня 2021 року.
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 19 червня 2019 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 06 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                            В. І. Крат
 
                                                                                                        Н. О. Антоненко
 
                                                                                                        М. М. Русинчук