Єдиний унікальний номер 753/5776/21
Апеляційне провадження № 33/824/2318/2021

 
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
____________________________________________________________________
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
10 червня 2021 року суддя Київського апеляційного суду Журба С.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 05 квітня 2021 року, прийняту відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - 
 
В С Т А Н О В И В :
 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 24 лютого 2021 року близько 03 год. 15 хв. керував транспортним засобом «Dadi» д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння (зіниці очей погано реагують на світло, тремтіння пальців рук, блідість шкірного покриву).  Огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проводився у Київській міській наркологічній лікарні «Соціотерапія», за результатами чого був складений висновок про те, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння внаслідок вживання стимуляторів - амфетамін.
Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 05 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподаткових мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 10 200 грн.,на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Вирішено питання судового збору.
Не погоджуючись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 05 квітня 2021 року. В якій просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове судове рішення, яким провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що не здійснював керування транспортним засобом, а лише перебував поряд з припаркованим автомобілем, який був у несправному стані та стояв на парковці, а тому не може бути суб`єктом даних адміністративних правопорушень. Вказує, що висновок Київської міської наркологічної лікарні «Соціотерапія» був складений не безпосередньо після огляду, а тому даний доказ є недопустимим, що тягне за собою неможливість його врахування при визначенні винуватості особи. Зазначає, що судом першої інстанції було поверхнево розглянуто дану справу, не було здійснено повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи, через що постанова Дарницького районного суду міста Києва від 05 квітня 2021 року підлягає скасуванню, а справа - закриттю.
Переглянувши справу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:
Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
У відповідності до положень ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантований розгляд його справи незалежним і безстороннім судом. Європейський суд з прав людини в остаточному рішенні від 06.06.2018 року у справі «Михайлова проти України» зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду. 
З наданих ОСОБА_1 пояснень вбачається, що він не здійснював керування автомобілем, а машина була в напіврозібраному стані та перебувала на стоянці. Вказана позиція апелянта частково підтверджується і відеоматеріалами з боді-камери працівника поліції, знятими при складанні протоколу (щодо стану машини і її місцезнаходження).
Суд запропонував Управлінню патрульної поліції у м. Києві ДПП надати документи на виконання вимог ст. 251 КУпАП, з яких можна було б встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. В той же часжодних матеріалів з цього приводу до судунадано не було, представники поліції в засыдання не з`явились, свої пояснення не надали. 
З врахуванням вищевикладеного суд вважає недоведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
Диспозитивність ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність не просто за перебування в нетверезому стані, а саме за керування транспортним засобом в такому стані. За таких умов  недоведеність факту керування особою транспортним засобом передбачає відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.
Окрім зазначеного при вирішенні справи апеляційний суд звертає увагу й на наступне:
Згідно ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. 
Порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів визначається Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 (надалі - Інструкція).
Положеннями п. 17 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищевказаному висновку. 
Відповідно до п. 20 інструкції, висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. 
З матеріалів справи вбачається, що медичний огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння був проведений в порушення зазначених вище вимог Інструкції. Зокрема, огляд ОСОБА_1 був проведений 24.05.2021 року, в той час як висновок щодо проведення такого огляду датований лише 27.02.2021 року. 
У свою чергу п. 22 Інструкції імперативно передбачає, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог Інструкції, вважаються недійсними. 
Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. 
З огляду на вищевказане, результати проведеного ОСОБА_1 медичного огляду вважаються недійсними. Окремо суд звертає увагу й на те, що незважаючи на складення висновку  27.02.2021 року, він був зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення від 24.02.2021 року.
У відповідності до положень ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. 
В той же час суд першої інстанції на вказані обставини увагу не звернув, що призвело до невірного вирішення справи по суті питання.
У відповідності до положень ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 05 квітня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                             С.О. Журба