Ухвала 
іменем України 
06 липня 2021 року
м. Київ
справа № 523/15409/19
провадження № 51-4062 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 , 
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши заяву засудженого ОСОБА_4 про відвід суддів  ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ,
встановив:
На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 липня 2021 року справу № 523/15409/19 (провадження 51-4062 ск 20) призначено судді - доповідачеві ОСОБА_1 , а суддями, які входять до складу колегії, визначено ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .
Як убачається із наявних у суді касаційної інстанції матеріалів, за касаційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 03 березня 2020 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 23 липня 2020 року щодо ОСОБА_4 , ухвалою Верховного Суду колегії суддів Третьої судової палати у складі  ОСОБА_1 , ОСОБА_6 ,                          ОСОБА_3  від 01 вересня 2020 рокуприйнято вмотивоване рішення про відмову у відкритті касаційного провадження на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК).
Ухвалою Верховного Суду від 17 вересня 2020 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 03 березня 2020 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 23 липня 2020 року на підставі п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК.
Ухвалою Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 03 березня 2020 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 23 липня 2020 року щодо нього на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, оскільки обґрунтування його касаційної скарги не містило доводів, які б викликали необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та наданих копій судових рішень убачалося, що підстав для її задоволення не було.
Ухвалами Верховного Суду від 18 березня 2021 року відмовлено засудженому ОСОБА_4 у задоволенні заяви про відвід колегії суддів у складі: ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 та відмовлено у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 03 березня 2020 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 23 липня 2020 року на підставі п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, оскільки вказані судові рішення вже були предметом касаційного перегляду за його касаційною скаргою, з цих самих підстав.
Ухвалами Верховного Суду від 03 червня 2021 року відмовлено засудженому                       ОСОБА_4 у задоволенні заяви про відвід колегії суддів у складі: ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 та відмовлено у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 03 березня 2020 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 23 липня 2020 року на підставі п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, оскільки вказані судові рішення вже були предметом касаційного перегляду за його касаційною скаргою, з цих самих підстав.
01 липня 2021 року до Верховного Суду від засудженого ОСОБА_4 вчергове надійшла касаційна скарга на вищезазначені судові рішення щодо нього, яка аналогічна за змістом його попереднім касаційним скаргам, з заявою про поновлення строку на їх касаційне оскарження, разом із заявою про відвід колегії суддів, при розгляді його заяви про поновлення строків на касаційне оскарження вказаних судових рішень та касаційної скарги. В обґрунтування заявленого відводу засуджений посилається на те, що вказана колегія суддів приймала рішення за його касаційною скаргою, та безпідставно відмовила у відкритті касаційного провадження, що на його думку свідчить про упередженість суддів. 
Обговоривши наведені у заяві доводи, колегія суддів вважає, що заява про відвід не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 
Відповідно до ст. 75 КПК суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 КПК порядку визначення судді для розгляду справи.
Однак заявлений відвід колегії суддів не містить посилань на обставини, які б безумовно виключали участь суддів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у даному провадженні, або ж свідчили б про наявність обґрунтованих сумнівів у неупередженості суддів при розгляді клопотання та касаційної скарги ОСОБА_4 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 03 березня 2020 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 23 липня 2020 року щодо нього.
А незгода особи, що подала касаційну скаргу, з висновками суду касаційної інстанції щодо розгляду її попередніх касаційних скарг не є підставою для відводу суддів та виключення їх участі у вказаному провадженні. 
За наведених обставин підстав для задоволення заяви засудженого про відвід суддів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 немає.
На підставі викладеного та керуючись статтями 75, 81 КПК, Суд
постановив:
Відмовити засудженому ОСОБА_4 у задоволенні заяви про відвід суддів  ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                   ОСОБА_2                                    ОСОБА_3