Ухвала
 
17 серпня 2021 року
м. Київ
 
справа №  638/5352/18
провадження № 61-13649ск21
 
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Тітова М. Ю., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 20 липня 2021 року у справі за позовом комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.
Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, у липні 2018 року комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» (далі - КП «Харківські теплові мережі») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , у якому просило стягнути з ОСОБА_1 на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за надані послуги з теплопостачання в сумі 19 008,92 грн, за період з 01 листопада 2012 року по 31 липня 2017 року. Стягнути з ОСОБА_1 на користь КП «Харківські теплові мережі» 3% річних у сумі 385,61 грн, інфляційні витрати у сумі 1 713,44 грн та судові витрати.
Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2019 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з теплопостачання за період 01 листопада 2012 по 31 липня 2017 року у розмірі 19 008,92 грн, інфляційні витрати в розмірі 1 713,44 грн, три відсотки річних в розмірі 385,61 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постановою Харківського апеляційного суду від 20 липня 2021 року заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2019 року змінено, в частині суми стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Харківські теплові мережі» на р/ НОМЕР_1 ФХОУ ПАТ «Державний ощадний банк України» м. Харкова МФО 351823. код ЄДРПОУ 31557119 заборгованість за послуги з теплопостачання за період квітня 2015 по 31 липня 2017 року у розмірі 8 757,75 грн. Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2019 року в частині стягнення інфляційних витрат в розмірі 1 713,44грн., трьох відсотків річних в розмірі 385,61 грн залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
ОСОБА_1  засобами поштового зв`язку у серпні 2021 року подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Харківського апеляційного суду від 20 липня 2021 року, у якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Відповідно до пункту 1 частини шостої, частини дев`ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ціна позову у справі № 638/5352/18 становить 21 107,97 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто справа № 638/5352/18 є малозначною у силу вимог закону.
Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять. 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
Таким чином, оскаржене рішення ухвалене у малозначній справі, ціна позову в якій не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 20 липня 2021 року у справі за позовом комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                             І. О. Дундар
 
                                                                             Є. В. Краснощоков
 
                                                                                               М. Ю. Тітов