ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" липня 2021 р.           Справа№ 910/10865/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Агрикової  О.В.
суддів:            Мальченко А.О. 
          Чорногуза М.Г. 
 
Секретар судового засідання: Мельничук О.С.,
за участю представників сторін:
від позивача - Коростенський В.В.,
    Пашинський М.М.,
від відповідача - Леченко Д.Ю.,
від третьої особи 1 - не з`явились, 
від третьої особи 2 - не з`явились,
від третьої особи 3 - Мальцев С.С.
вільний слухач - Боднар А.М.,
розглянувши апеляційну скаргу
Державного підприємства "Гарантований покупець"
на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 25.02.2021 (повний текст рішення складено 25.02.2021)
у справі № 910/10865/20 (суддя Ярмак О.М.)
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНА-ЕНЕРГОВАТ"
до Державного підприємства "Гарантований покупець" 
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: 
1.          Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" 
2.          Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг
3. Кабінет Міністрів України
про стягнення 1 904 341,46 грн., -
ВСТАНОВИВ:
У 2020 році Товариствоз обмеженою відповідальністю "УКРАЇНА-ЕНЕРГОВАТ" звернулось до Господарського суду міста Києва         з позовом до Державного підприємства "Гарантований покупець" про стягнення 1 904 341,46 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.02.2021 року позовні вимоги задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Державного підприємства "Гарантований покупець" на користь "Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНА-ЕНЕРГОВАТ" 6 931 947 грн. 35 коп. основного боргу, 143 419 грн. 05 коп. пені, 485 236 грн. 31 коп. 7% штрафу, 35 854 грн. 75 коп. 3% річних, та судовий збір у розмірі 113 946 грн. 86 коп.
Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 25.02.2021 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНА-ЕНЕРГОВАТ" про розподіл судових витрат та покладення на відповідача витрат на правничу допомогу задоволено. Присуджено до стягнення з Державного підприємства "Гарантований покупець" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНА-ЕНЕРГОВАТ" 54 925 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.
Додаткове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що вартість послуг визначена за погодженням АО з клієнтом, послуги адвоката були реально надані позивачу, що підтверджується матеріалами справи, також місцевим господарським судом взято до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду першої інстанції адвокатами документів, їх значення для спору та те, що адвокатами Пашинським М.М. та Коростенським В.В. здійснювалось представництво інтересів позивача в Господарському суді міста Києва, про що свідчать наявні у матеріалах справи протоколи судових засідань та заяви по суті спору.
Не погодившись із прийнятим додатковим рішенням, Державне підприємство "Гарантований покупець" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 25.02.2021 рокута прийняти нове рішення, яким в задоволенні клопотання про розподіл судових витрат відмовити.
Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що додаткове рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм процесуального права, а саме ст.ст. 2, 7, 13, 73, 74, 86, 126, 129, 202, 236, параграф 2-4 Глави 6 Розгляду справи по суті Господарського процесуального кодексу України, а також судом першої інстанції невірно застосовано норми матеріального права, в тому числі Закону України «Про адвокатуру».
Зокрема на думку скаржника представлені суду першої інстанції докази в підтвердження надання позивачу адвокатських послуг, пов`язаних з розглядом даної справи, не є безумовною підставою для відшкодування витрат в заявленому розмірі (54    925, 00 грн.). Відповідач вважає, що позивачем не надано жодного доказу, що розмір вказаних витрат відповідає умовам договору про надання правничої допомоги, крім іншого розмір таких витрат повинен відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Отже, скаржник вважає, що наведений позивачем розмір витрат на правничу допомогу є явно завищеним в порівнянні з ринковою вартістю послуг адвоката в місті Києві. 
Згідно з протоколом передачі справи раніше визначеному головуючому судді від 25.03.2021 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Чорногуз М.Г., Мальченко А.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.03.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Гарантований покупець" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 25.02.2021 року у справі №910/10865/20, розгляд справи призначено на 28.04.2021 року.
14.04.2021 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНА-ЕНЕРГОВАТ", позивача у справі,  надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останні просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції без змін.
22.04.2021 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від Державного підприємства "Гарантований покупець", відповідача у справі, надійшла відповідь на відзив. 
23.04.2021 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярія) Північного апеляційного господарського суду від адвоката Пашинського Миколи Миколайовича, представника Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНА-ЕНЕРГОВАТ", позивача у справі, надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та програмного забезпечення "EasyCon".
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2021 року клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНА-ЕНЕРГОВАТ" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та програмного забезпечення "EasyCon" задоволено, розгляд справи призначено в режимі відео конференції.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2021 року розгляд справи відкладено на 19.05.2021 року.
07.05.2021 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярія) Північного апеляційного господарського суду від адвоката Пашинського Миколи Миколайовича, представника Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНА-ЕНЕРГОВАТ", позивача у справі, надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та програмного забезпечення "EasyCon".
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.05.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНА-ЕНЕРГОВАТ" про участь у судовому засіданні 19.05.2021 року у справі №910/10865/20 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та програмного забезпечення "EasyCon".
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2021 року розгляд справи відкладено на 07.07.2021 року.
В судовому засіданні 07.07.2021 року представники відповідача та третьої особи 3 надали усні пояснення по справі, відповіли на запитання суду, просили задовольнити апеляційну скаргу. Представник позивача надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Представники третьої особи 1 та третьої особи 2 в судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином.
Згідно з п. 11, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.
Відповідно до п. 12, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Враховуючи те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи та зважаючи на обмежений процесуальний строк розгляду апеляційної скарги, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності представників третьої особи 1 та третьої особи 2.
Статтями 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вже було зазначено вище, рішенням Господарського суду міста Києва від 18.02.2021 року позовні вимоги задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Державного підприємства "Гарантований покупець" на користь "Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНА-ЕНЕРГОВАТ" 6 931 947 грн. 35 коп. основного боргу, 143 419 грн. 05 коп. пені, 485 236 грн. 31 коп. 7% штрафу, 35 854 грн. 75 коп. 3% річних, та судовий збір у розмірі 113 946 грн. 86 коп.
Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного додаткового рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване додаткове рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін.
Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Частинами 2-4 ст. 126 ГПК України передбачено, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
Відповідно до ч. 5        ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Суд враховує, що докази, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу були подані позивачем у межах строку, встановленого частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Водночас, частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Згідно статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Як вірно було встановлено судом першої інстанції при зверненні до суду у даній справі позивачем повідомлено, що попередній (орієнтовний) розрахунок витрат, які він очікує понести у зв`язку із розглядом даної справи, складає 28    000, 00 грн. (т.1. а.с. 8).
Як вбачається з матеріалів справи на підтвердження понесених витрат, позивач надав договір про надання правової допомоги від 17.06.2020 року, укладений між Адвокатським об`єднанням «Фортіс» та ТОВ «Україна-Енерговат», додаток №1 та додаткову угоду №1 від 30.09.2020 року відповідно до умов яких об`єднання в особі адвокатів та фахівців зобов`язалось надати клієнту правничу допомогу у господарській справі №910/10865/20 про стягнення  з ДП "Гарантований покупець" на користь клієнта основної заборгованості у сумі 6931947,35 грн та штрафних санкцій за договором №832/01 від 18.10.2019, а також 3% річних. (т.2, а.с. 169-171, 178).
Відповідно до п. 3.1. договору сторони домовились, що розмір гонорару (винагороди) об`єднання встановлюється додатком №1 до договору, що є його невід`ємною частиною.
Відповідно до додатку №1 сторони визначили, що за надання правничої допомоги клієнт сплачує об`єднанню аванс в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день платежу частину гонорару у сумі 500 дол. США, а також частину гонорару в сумі 1    000 дол. США. Вказана сума підлягає оплаті незалежно від результату рішення по справі.
У разі прийняття судом першої інстанції остаточного рішення про задоволення позовних вимог клієнт додатково до гонорару виплачує об`єднанню решту гонорару.
Колегія суддів зазначає, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Також позивачем надано до матеріалів справи копію ордера №1040932 серія АА від 05.08.2020 року, виданого АО "Фортіс" на підставі договору про надання правової допомоги б/н від 17.06.2020 року на представлення інтересів позивача у Господарському суді міста Києва адвокатом Коростенським В.В., який здійснює свою діяльність у складі АО "Фортес"; свідоцтва №4942 від 24.04.2012 року про право Коростенського В.В. на заняття адвокатською діяльністю. (т.1, а.с. 111).
Також долучено до матеріалів справи копію довіреності виданої Товариством з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНА-ЕНЕРГОВАТ" Оніщук Юліані Миколаївні від 13.05.2019 року. (т.2, а.с. 172), копії рахунків АО "Фортіс" від 24.06.2020 року на суму 13 025, 00 грн. (т.2, а.с. 174), від 26.08.2020 року на суму 13 025, 00 грн. (т.2, а.с. 176) та від 18.02.2021 року на суму 27 900, 00 грн. гонорару адвоката (т.2, а.с. 181).
Окрім того в матеріалах справи наявні докази оплати вказаних вище рахунків, а саме копії платіжних доручень №180 від 24.06.2018 року на суму 14 000 грн. (т.2, а.с. 175), №232 від 27.08.2020 року на суму 13 025, 00 грн. (т.2, а.с. 177) та №360 від 18.02.2021 року на суму 27 900, 00 грн. (т.2, а.с. 182), всього 54 925, 00 грн.
Позивач також долучив до матеріалів справи копію акту приймання - передачі наданої правничої допомоги від 18.02.2021 року за договором про надання правничої допомоги №б/н від 17.06.2020 року на суму 54 925, 00 грн. із детальним описом виконаних робіт в межах надання послуг із захисту, представництва  інтересів клієнта по справі № 910/10865/20. (т.2, а.с. 179-180).
Отже, як вбачається з матеріалів справи та додаткового рішення, судом першої інстанції було вірно та детально враховано, що вартість послуг визначена за погодженням АО з клієнтом, послуги адвоката були реально надані позивачу, рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатами документів, їх значення для спору, а також те, що адвокати позивача приймали участь в судових засіданнях.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі        статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідно до ч.3 статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Отже колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відшкодуванню підлягають витрати позивача на професійну правничу допомогу понесення яких підтверджується матеріалами справи.
Відтак, з наданих позивачем доказів на підтвердження здійснених судових витрат на професійну правничу допомогу вбачається, що позивачем надано належні докази на підтвердження понесення ним витрат на професійну правничу допомогу адвоката у даній справі у розмірі 54    925, 00  грн., що є розумним розміром витрат позивача на послуги адвоката у даній справі, чого скаржником не спростовано.
При цьому, колегія суддів враховує, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі.
За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 25.02.2021 року у справі № 910/10865/20.
Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржником не було надано суду апеляційної інстанції.
Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод. (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня    2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
У справі, що розглядається, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції було надано скаржнику вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.
Статтею 13 ГПК України    встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Згідно ч. 1    ст. 74 ГПК України    кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 1    ст. 76 ГПК України    належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно ч. 1    ст. 77 ГПК України    обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ч. 1    ст. 276 ГПК України    суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду в розумінні    ст. 277 ГПК України, з викладених в апеляційній скарзі обставин.                        
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні. Господарський суд першої інстанції під час вирішення спору вірно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні докази, а тому, додаткове рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.
Керуючись ст.ст. 74, 129, 240, 244, 267-270, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.     Апеляційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 25.02.2021 року у справі №910/10865/20 залишити без задоволення.

2. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 25.02.2021 року у справі № 910/10865/20 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/10865/20.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 07.07.2021 року.

Головуючий суддя                                                            О.В. Агрикова 

Судді                                                                                А.О. Мальченко

                                                                                М.Г. Чорногуз