ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня2021 року м.Херсон

Номер справи: 766/974/21
Номер провадження: 22-ц/819/1146/21

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого (суддя-доповідач)	Ігнатенко П.Я.,	
суддів:	Воронцової Л.П., Полікарпової О.М.,	

З участю секретаря                        Литвиненка В.О.
розглянувши  цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка діє від імені ОСОБА_2 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 26 березня 2021 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , яка діє від імені ОСОБА_2 , про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа – приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Воєводін Микола Микитович про визнання удаваним (недійсним) договору купівлі-продажу, -
В С Т А Н О В И В:
У січні 2021 року ОСОБА_2 , в інтересах якої діяв адвокат Загоруйко Г.А.звернулася до суду з зазначеним вище позовом про визнання  удаваним (недійсним) договору купівлі-продажу, посвідченого 27.08.2015 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Воєводіним М.М. та зареєстрований у реєстрі за номером 863, оскільки договір був вчинений сторонами для приховання укладення договору позики та договору застави, за наслідком чого необхідно сторони договору повернути у первісний стан (скасувати державну реєстрацію права власності на однокімнатну квартиру за АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_3 та поновити державну реєстрацію права власності на зазначену квартиру за ОСОБА_2 ).
Одночасно із позовом подана заява про забезпечення позову, позивач просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накаладення арешту на зазначену вище квартиру. заявлено клопотання про його забезпечення шляхом накладення арешту на вказане вище нерухоме майно.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28 січня 2021 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.
В подальшому 25 березня 2021 року позивачка, в інтересах якої діє адвокат Петрова О.О. подала заяву про забезпечення позову, посилаючись на те, відповідач почав вчиняти дії щодо її примусового виселення шляхом застосування фізичного насильства. В заяві також зазначено про те, що велика вірогідність продажу даної квартири, що унеможливить виконання рішення у даній справі у разі задоволення позовних вимог.
В зв`язку з викладеним, просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 . Заборонити вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартири за вказаною адресою та заборонити вчиняти будь-які дії, пов`язані із виселенням ОСОБА_2 .
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26 березня 2021 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.
В апеляційній скарзі адвокат Петрова Олена Олександрівна, яка діє від імені ОСОБА_2 , посилаючись судом норм процесуального права, просить вказану вище ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою заяву про забезпечення позову задовольнити. Просить взяти до уваги, що забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити реальне та ефективне виконання судового рішення у разі, якщо воно буде винесено на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних утруднень у подальшому виконання такого рішення.
В апеляційній скарзі зазначено про те, що позивачка впізнала світлини спірної квартири на веб-сайті OLX, що свідчить про наміри відповідача продати квартиру. Окрім того, відповідач з залученням третіх осіб почав вживати заходи щодо примусового виселення позивачки. Просить задовольнити апеляційну скаргу, скасувати ухвалу суду та постановити нове судове рішення про забезпечення позову.
ОСОБА_3 та адвокат Старюк В.А., який діє в його інтересах у відзиві на апеляційну скаргу просять не брати до уваги доводи викладені в ній та залишити її без задоволення. Просять суд взяти до уваги зловживання позивачки, оскільки подача повторної заяви про забезпечення позову ЦПК України не передбачає. 
В ході апеляційного розгляду ОСОБА_2 та адвокат Петрова О.О., яка діє в її інтересах апеляційну скаргу підтримали, просять її задовольнити та пояснили, що ними заявлені позовні вимоги, предметом яких є зазначена вище квартира, відновлення права власності шляхом скасування державної реєстрації права власності на спірну квартиру за відповідачем та відновлення права власності ОСОБА_4 на квартиру, що є предметом спору. У разі вчинення реєстраційних дій , переоформлення квартири на інших осіб, виконати судове рішення про скасування державної реєстрації саме за ОСОБА_3 буде неможливо.
Окрім того, пояснили, що у січні передавалась заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту, а у березні подана заява про забезпечення позову за інших обставин та іншим способом. Також зазначили, що позивачка вже не проживає у спірній квартирі внаслідок дій організованих відповідачем.
Відповідач ОСОБА_3 апеляційну скаргу не визнав, просить залишити її без задоволення. Пояснив, що не має наміру відчужувати спірну квартиру, оголошення про продаж квартири не подавав, це зробила позивачка, яка діє недобросовісно. Заборона виселення виходить за межі заявлених вимог.
Заслухавши доповідача, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали вимогам процесуального закону, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову, зокрема, шляхом заборони вчиняти певні дії.
Згідно ч.2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Як роз`яснено п.п. 4, 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.
З матеріалів справи вбачається, що позивачка звернулася до суду з зазначеним вище позовом про визнання  удаваним (недійсним) договору купівлі-продажу, посвідченого 27.08.2015 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Воєводіним М.М. та зареєстрований у реєстрі за номером 863, оскільки договір був вчинений сторонами для приховання укладення договору позики та договору застави, за наслідком чого просить сторони договору повернути у первісний стан шляхом скасування державної реєстрації права власності на однокімнатну квартиру за АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_3 та просить поновити державну реєстрацію права власності на зазначену квартиру за ОСОБА_2 .
Заявлений позов має матеріальний характер та підлягає примусовому виконанню, позовні вимоги стосуються не лише визнання договора купівлі-продажу удаваним (недійсним), а й скасування державної реєстрації права власності відповідача і поновлення державної реєстрації права власності позивачки.
Отже, при вчиненні дій по перереєстрації квартири дія запису в Єдиному державному реєстрі про право власності ОСОБА_5 автоматично припиниться, що утруднить або унеможливить виконання рішення суду про скасування державної реєстрації за відповідачем і відновлення реєстрації права власності позивачки.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що заявлені стороною позивача заходи забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_3 не є співмірними із заявленими позовними вимогами та застосуванню не підлягають. 
Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову та з урахуванням позиції відповідача, який не має наміру відчужувати квартиру, такий засіб забезпечення позову як заборона вчинення реєстраційних дій, - не порушує прав відповідача. 
У разі відмови у задоволенні заяви відсутні будь-які перешкоди у переоформленні спірного нерухомого майна на іншу особу або обтяження його зобов`язаннями.   Відтак, невжиття заходів забезпечення позову в майбутньому може значно утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в частині реєстраційних дій по відновленню права власності позивачки. Вид забезпечення позову, який просить застосувати заявник, відповідає меті заявлених вимог, є співмірним із заявленими вимогами та підлягає застосуванню з метою забезпечення реалізації в майбутньому рішення суду, якщо воно буде прийняте на користь позивача.
Отже, висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову суперечать вимогам ст. 149 ЦПК України та п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».
Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду – скасуванню з постановленням нового судового рішення про часткове задоволення заяви про забезпечення позову. Забезпечити позов шляхом заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_3 .
При цьому, колегія суддів, оцінюючи співвідношення негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення позову з тими наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, вважає, що тимчасове обмеження прав відповідача у зазначений вище спосіб є менш обтяжливим, оскільки у разі відмови у задоволенні пред`явлених до них позовних вимог, ці права будуть відновленими та за бажанням реалізованими, в той час, як невжиття заходів щодо обмеження цих прав може призвести до незворотних наслідків для позивача щодо реалізації права на поновлення права власності, або значно утруднити ефективний захист чи поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та спонукати до залучення у спорі інших заінтересованих осіб, породжуючи нові спори щодо відновлення прав власності.
Інші заявлені вимоги, а саме щодо заборони вчинення будь-яких дій по виселенню ОСОБА_2 є не співмірними заявленим позовним вимогам, такі заходи не можуть бути забезпеченням даного позову, оскільки не стосуються змісту вимог та способу захисту, заявленого позивачкою в позовній заяві.
Окрім того, в ході апеляційного розгляду адвокат Петрова О.О. пояснила, що ОСОБА_2 на теперішній час не проживає у спірній квартирі.
За таких обставин, вимоги про забезпечення позову шляхом заборони вчинення будь-яких дій пов`язаних з виселенням ОСОБА_2 з квартири за адресою: АДРЕСА_2 , - задоволенню не підлягають.
Керуючись ч.1 ст. 136, ст.ст. 149,150, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє від імені ОСОБА_2 задовольнити частково.
Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 26 березня 2021 року скасувати та постановити нове судове рішення.
Заяву  ОСОБА_1 , яка діє від імені  ОСОБА_2 про забезпечення позову, - задовольнити частково.
Забезпечити позов шляхом заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_3 .
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах – Верховного Суду.

Дата складення повного судового рішення 05 липня 2021 року.

Головуючий                                                                         П.Я.Ігнатенко 
Судді:                                                                                         Л.П.Воронцова 
О.М. Полікарпова