ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
03 серпня 2021 року           справа №200/11700/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Гаврищук Т.Г., Компанієць І.Д., секретар судового засідання Антонюк А.С., за участі позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Сельської О.З., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 квітня 2021 року (повне судове рішення складено 23 квітня 2021 року в м. Слов`янську) у справі № 200/11700/20-а (суддя в І інстанції Бабіч С.І.) за позовом ОСОБА_1 до Донецької обласної прокуратури, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 про визнання протиправним та скасування наказу і зобов`язання вчинити певні дії,  

                                                           УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Донецької обласної прокуратури, відповідно до якого, з урахуванням заяви про зміну предмету позовних вимог від 09 лютого 2021 року, яка була прийнята судом, просила суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ виконувача обов`язків керівника обласної прокуратури № 1264-к від 28.09.2020 про скасування з 11.09.2020 начальникам управлінь, відділів, їх заступникам, прокурорам прокуратури Донецької області надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, встановлену на підставі п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 № 505 «Про упорядкування структури та умов праці працівників органів прокуратури» та наказів прокурора Донецької області, яким їй скасовано надбавку, що є частиною її заробітної плати;
- визнати протиправним та скасувати в частині наказ виконувача обов`язків керівника обласної прокуратури № 1264-к від 28.09.2020 щодо позбавлення її надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, яка є частиною її заробітної плати;
- зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплатити позивачу частину недоотриманої нею заробітної плати у вигляді надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, яка виплачувалася їй до її звільнення з посади прокурора відділу на підставі наказу прокурора Донецької області №333-к від 22.04.2020, що не виплачено з 18.11.2020 після поновлення на посаді наказом № 1602-к від 10.11.2020 по теперішній час.
Позовні вимоги, серед іншого, мотивовані тим, що з розрахункового листа за листопад 2020 року позивачу стало відомо, що за відсутності законних підстав надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи та інші премії, які складають 70% від її заробітної плати, вже не виплачуються.
Позивач вважає, що метою зазначеного є фінансовий тиск, що створює умови для звільнення за власним бажанням, що у свою чергу позбавить її у подальшому, права звернення до суду.
Позивач зазначає, що грубо порушуючи основоположні принципи Конституції України, рішення Конституційного Суду України, виконувач обов`язків керівника обласного прокурора видав спірний наказ, яким позбавив її надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, встановлених на підставі п. 2 ПКМУ № 505 від 31.05.2012, тобто своїм наказом він допустив зворотну дію в часі нормативно-правового акту, який безпідставно погіршує матеріальне становище працівників прокуратури, зазначених в наказі, що є неприпустимим.
Позбавлення її надбавки відбулося 11.09.2020, незважаючи на те, що на цей час вона не працювала в органах прокуратури, її поновлено на посаді наказом виконувача обов`язків керівника обласної прокуратури №1602-к від 10.11.2020, за рішенням Першого апеляційного адміністративного суду від 12.10.2020 у справі № 200/4456/20-а.
Зазначає про те, що у спірному наказі не зазначено індивідуальних анкетних даних працівників прокуратури Донецької області, яких саме позбавлено надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, що взагалі є нонсенсом, так як виходячи зі змісту наказу не зрозуміло: якого саме працівника прокуратури позбавлено надбавки, у зв`язку з тим, що у наказі анкетні дані працівника прокуратури; конкретні підстави скасування надбавки щодо кожного працівника прокуратури, так як ці підстави не можуть бути узагальнені для всіх зазначених посад; повна назва посади працівників прокуратури, яких позбавлено надбавки. Вказує, що це робить для неї незрозумілим зміст зазначеного наказу в частині його юридичної сили щодо позбавлення її надбавки та його оскарження в судовому порядку, так як наказ не має індивідуальної дії щодо неї.
Вказує, що після її поновлення з 18.11.2020, на посаді прокурора відділу ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, аналітичної роботи та інформаційних технологій прокуратури Донецької області заробітну плату на тій же посаді їй зменшено більш ніж у 3,6 рази.
Стверджує, що надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, згідно спірного наказу, що виданий виконувачем обов`язків керівника Донецької обласної прокуратури, не можуть бути скасовані ОСОБА_19 як посадовою особою, яка є правосуб`єктною посадовою особою іншого органу, а саме, виконувачем обов`язків керівника Донецької обласної прокуратури (діючого органу з 11.09.2020) не має законних підстав та повноважень для скасування наказу прокурора Донецької області (не діючий орган з 10.09.2020).
Вказує, що у порушення вимог ПКМУ № 505 від 31.05.2012 позивача позбавлено надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи без встановлення будь-яких фактів порушення трудової або виконавчої дисципліни.
Поряд з цим, прокурором Донецької області не видавалося жодного наказу щодо неналежного виконання позивачем обов`язків, передбачених наказом про розподіл обов`язків між працівниками відділу ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, аналітичної роботи та інформаційних технологій прокуратури Донецької області. Жодних порушень, виконавчої або трудової дисципліни нею не допущено.
Вважає, що невиплата суб`єктом владних повноважень позивачу частини заробітної плати, з 18.11.2020 по теперішній час, є незаконною, порушує її конституційні права на оплату праці, вимоги ст. 16 Закону України «Про прокуратуру», якою регламентовано гарантії незалежності прокурора, серед яких визначено належне матеріальне, соціальне забезпечення прокурора.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 квітня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. 
В обґрунтування апеляційної скарги наведено практично ті самі доводи, якими вмотивовано позов.
В судовому засіданні позивачка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, проти чого заперечувала представник відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.
Відповідно до ч.4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Судом встановлено, що постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 12.10.2020 по справі № 200/4456/20-а задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Донецької обласної прокуратури про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. 
Визнано протиправним та скасовано наказ прокурора Донецької області № 333-к від 22.04.2020 про звільнення її з посади прокурора відділу ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, аналітичної роботи та інформаційних технологій прокуратури Донецької області та органів прокуратури області.
У вказаній постанові судом встановлені такі обставини.
ОСОБА_1 працювала в органах прокуратури України на прокурорсько-слідчих посадах з серпня 2004 року.
Наказом прокурора Донецької області № 159-к від 13.02.2008 ОСОБА_1 призначено прокурором відділу ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, аналітичної роботи та інформаційних технологій прокуратури (Донецької) області. 
Наказом прокурора Донецької області 22.04.2020 № 333-к, керуючись ст. 11 Закону України «Про прокуратуру», п. 3, пп. 1 п.19 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора відділу ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, аналітичної роботи та інформаційних технологій прокуратури області та органів прокуратури Донецької області на підставі п. 9 ч. 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 27 квітня 2020 року; підстава: лист в.о. начальника Департаменту кадрової роботи та державної служби Генеральної прокуратури України від 01.11.2019 №11/1/1-2417вих19.
Вказаною постановою апеляційну скаргу ОСОБА_1  - задоволено.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 липня 2020 року  у справі  № 200/4456/20-а за позовом    ОСОБА_1   до   Донецької обласної прокуратури   про   визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу – скасовано. Прийнято нову постанову.
Позов ОСОБА_1 до Донецької обласної прокуратури про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу – задоволено.
Визнано протиправним та скасовано наказ прокурора Донецької області № 333-к від 22.04.2020 про звільнення ОСОБА_1 з посади  прокурора відділу ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, аналітичної роботи та інформаційних технологій прокуратури Донецької області та органів прокуратури області.
Зобов`язано Донецьку обласну прокуратуру поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, аналітичної роботи та інформаційних технологій прокуратури Донецької області з 28.04.2020. 
Стягнуто з Донецької обласної прокуратури  на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу з 28.04.2020 по 12.10.2020 в сумі 126403,40 грн..
На виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 12.10.2020 у справі № 200/4456/20-а, наказом виконувача обов`язків керівника Донецької обласної прокуратури № 1602-к від 10.11.2020 ОСОБА_1 поновлено на посаді прокурора відділу ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, аналітичної роботи та інформаційних технологій прокуратури Донецької області.
Наказом Генерального прокурора від 03.09.2020 №410 «Про окремі питання забезпечення початку роботи обласних прокуратур» перейменовано юридичну особу «Прокуратура Донецької області» в «Донецьку обласну прокуратуру» без зміни ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Цей наказ набирає чинності з дня початку роботи обласних прокуратур відповідно до рішення Генерального прокурора, прийнятого в порядку, визначеному пунктом 4 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 №113-ІХ.
Відповідно до вимог підпункту 1.5. пункту 1 Наказу Генерального прокурорах» 45ш від 19.08.2020 «Про встановлення граничної штатної чисельності обласних прокуратур та спеціалізованих прокуратур у військовій та оборонній сфері (на правах обласних прокуратур)» встановлено граничну штатну чисельність апарату Донецької обласної прокуратури не більше 360 посад, у тому числі 191 посада прокурорів.
Наказом Генерального прокурора від 08.09.2020 №414 «Про день початку роботи обласних прокуратур» визначено днем початку роботи обласних прокуратур, у тому числі Донецької обласної прокуратури 11.09.2020 (опубліковано у газеті Голос України 08.09.2020).
Також, наказом Генерального прокурора від 08.09.2020 №46ш затверджено нову структуру та штатну чисельність апарату Донецької обласної прокуратури.
Наказом Генерального прокурора № 293к від 11.09.2020 виконання обов`язків керівника Донецької обласної прокуратури з 14.09.2020 тимчасово покладено на першого заступника керівника Донецької обласної прокуратури ОСОБА_19 .
Наказом виконувача обов`язків керівника Донецької обласної прокуратури Є.Білоусова №1264-к від 28.09.2020, у зв`язку з початком роботи обласних прокуратур, згідно з наказами Генерального прокурора від 03.09.2020 №410 та від 08.09.2020 №414, керуючись частиною 2 статті 11 Закону України «Про Прокуратуру», пунктом 3 розділу 11 «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», скасовано з 11.09.2020 начальникам управлінь, відділів, їх заступникам, прокурорам прокуратури Донецької області надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої робити, встановлену на підставі пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року № 505 «Про упорядкування структури та умов праці працівників органів прокуратури» та наказів прокурора Донецької області» (далі - постанова № 505).
Донецька обласна прокуратура, листом від 19.10.2020 №07-211вих-20 звернулась до Генерального прокурора за роз`ясненням щодо врегулювання трудових відносин з особами, які не пройшли атестацію та мають статус одиноких матерів, питання виплати їх заробітної плати, тощо.
Відповідно до Закону України “Про прокуратуру” (далі – Закон № 1697) організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно до частини першої статті 81 Закону № 1697 заробітна плата прокурора регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. 
За частиною другою статті 81 Закону № 1697 заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок за: 1) вислугу років; 2) виконання обов`язків на адміністративній посаді та інших виплат, передбачених законодавством.
Преміювання прокурорів здійснюється в межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці.
Відповідно до пункту 2 Постанови № 505 керівникам органів прокуратури у межах затвердженого фонду оплати праці надано право установлювати надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи: прокурорам та слідчим органів прокуратури, а також іншим працівникам прокуратури, які безпосередньо займаються розробленням проектів нормативно-правових актів, проводять експертизу проектів таких актів (якщо положеннями про підрозділи передбачено виконання такої роботи) - у розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за класний чин та вислугу років.
Згідно з пунктом 2.8 Положення про порядок встановлення і виплати надбавок і доплат до посадових окладів працівників органів прокуратури України, затвердженим наказом Генерального прокурора України № 85 від 18 червня 2015 року (далі – Положення № 85) при визначенні розміру надбавки повинні бути враховані: 1) функціональне навантаження та особистий внесок працівника у загальні результати роботи; 2) термін перебування на займаній посаді; 3) стан дотримання службової та трудової дисципліни; 4) своєчасність і якість виконання завдань та особливих доручень; 5) інтенсивність та напруженість у роботі; 6) рівень ініціативності і творчого підходу до виконання службових обов`язків; 7) складність виконуваної роботи; 8) участь у нормотворчій діяльності.
Надбавка встановлюється та виплачується на підставі наказів керівників прокуратури, зокрема, прокурорів обласного рівня.
Відповідно до пункту 1.4 Положення № 85 встановлені надбавки та доплати працівникам виплачуються щомісячно пропорційно відпрацьованому часу.  
Судом встановлено, що наказом прокурора Донецької області № 674-к від 26.05.2015 позивачу була встановлена надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи з урахуванням надбавок за класний чин, ранг державного службовця та вислугу років у розмірі 70% з 01 червня 2015 року (а.с.19).
Згідно з п.7 Прикінцевих і перехідних положень Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури” (далі - Закон № 113) прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом.
Враховуючи, що позивач рішенням суду була поновлена на посаді відділу ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, аналітичної роботи та інформаційних технологій прокуратури Донецької області та не пройшла відповідну атестацію (предметом якої відповідно до п.12 Прикінцевих і перехідних положень Закону № 113, є оцінка професійної компетентності, професійної етики та доброчесності прокурора), її не було переведено на посаду прокурора Донецької обласної прокуратури.
Крім цього, судом встановлено, що наказом Генерального прокурора № 46ш від 08.09.2020 затверджено структуру та штатну чисельність апарату Донецької обласної прокуратури, якою не передбачено посаду прокурора відділу ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, аналітичної роботи та інформаційних технологій прокуратури Донецької області, яку обіймала позивач до звільнення та на яку її було поновлено рішенням суду. 
Таким чином, у штатному розкладі структурного підрозділу, в якому позивачу визначено робоче місце, позивач не перебуває, у зв`язку з чим до виконання завдань не залучається, попередні посадові обов`язки позивачем не виконуються, обсяг її обов`язків на теперішній час не визначений, отже вона не виконувала і об`єктивно не могла виконувати функціональних обов`язків за посадою. 
Надбавка за високі досягнення у праці або виконання особливо важливої роботи охоплюється заробітною платою прокурора, але її встановлення є правом прокурора, для реалізації якого має бути певне об`єктивне підґрунтя. Тобто право отримати таку надбавку не може бути безумовним і пов`язуватися лише з фактом перебування на посаді в органі прокуратури.
Надбавка за високі досягнення у праці або виконання особливо важливої роботи передбачає виконання хоча б певного обсягу роботи. 
У судовому засіданні позивач підтвердила, що жодної роботи фактично не виконує, оскільки її функціональні обов`язки визначено не було. 
Відмовляючи в позові, суд першої інстанції дійшов переконання, що у такій ситуації відповідач мав обґрунтовані підстави не виплачувати позивачу надбавки за виконання особливо важливої роботи, яку їй було встановлено раніше. 
Суд першої інстанції також не прийняв доводи позивача щодо штучного погіршення її матеріального стану відповідачем, оскільки законодавством не передбачено, що позивачу має бути обов`язково встановлено надбавку у певному розмірі,  навпаки, це є правом керівника. 
У даному випадку керівник прокуратури не погіршував умови оплати праці позивача, передбачені законом, а лише, враховуючи реформування органів прокуратури і затвердження нового штатного розпису обласних прокуратур у межах відповідної реформи реалізував своє дискреційне право на встановлення чи скасування відповідної надбавки, яке надано відповідачу законом.
Щодо доводів позивача про скасування надбавки посадовою особою іншого органу - виконуючим обов`язки керівника Донецької обласної прокуратури, а не прокуратури Донецької області, то, як було зазначено раніше, наказом Генерального прокурора від 03.09.2020 №410 «Про окремі питання забезпечення початку роботи обласних прокуратур» перейменовано юридичну особу - «Прокуратура Донецької області», на «Донецька обласна прокуратура» без зміни ідентифікаційного коду юридичної особи у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, тобто, без фактичної реорганізації.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що спірний наказ  виконувача обов`язків керівника Донецької обласної прокуратури №1264-к від 28.09.2020 №1390-к від 04.08.2017 прийнято, уповноваженою особою відповідача, у межах його дискреційних повноважень, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.
Решта позовних вимог є похідними від вимоги про скасування спірного наказу і не підлягають задоволенню, оскільки у задоволенні вимог позивача про скасування вказаного наказу судом відмовлено.
Вирішуючи вимоги апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду виходить з того, що постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2021 року в справі № 200/10537/20-а визнано протиправним та скасовано наказ виконувача обов`язків керівника Донецької обласної прокуратури № 1264-к від 28.09.2020 про скасування з 11.09.2020 начальникам управлінь, відділів, їх заступникам, прокурорам прокуратури Донецької області надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, встановлену па підставі п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 №505 Про упорядкування структури та умов праці працівників органів прокуратури та наказів прокурора Донецької області.             
Отже, на теперішній час оскаржуваний в нинішній справі наказ скасовано судом, тому він не може бути скасований повторно.
Щодо позовних вимог про зобов`язання Донецьку обласну прокуратуру здійснити нарахування та виплатити позивачу частину недоотриманої нею заробітної плати у вигляді надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, яка виплачувалася їй до її звільнення з посади прокурора відділу на підставі наказу прокурора Донецької області №333-к від 22.04.2020, що не виплачено з 18.11.2020 після поновлення на посаді наказом № 1602-к від 10.11.2020 по теперішній час, колегія суддів зазначає наступне.
Судом встановлено, що керівником Донецької обласної прокуратури у відповідності до приписів ст. 81 Закону №1697-VII, Постанови №505 не видавався, у відношенні до позивачки, наказ про встановлення надбавки за високі досягнення у праці або виконання особливо важливої роботи, а тому в такій ситуації у відповідача відсутні обов`язки  виплачувати позивачці надбавки за виконання особливо важливої роботи, яку їй було встановлено раніше керівником іншого органу – прокуратури Донецької області.
Колегія суддів зазначає, що з встановлених в цій справі обставин справи висновується, що позивачка не виконувала функціональних обов`язків за посадою, що враховується при визначенні розміру надбавки, з чого можна зробити висновок, що ця виплата передбачає виконання хоча б певного обсягу роботи. У даній справі не йдеться про вчинення позивачкою винних чи протиправних дій, які б дискредитували її як працівника прокуратури. Безперечно, що невиплати такої надбавки вплинуло на матеріальне становище позивачки, але це не свідчить про протиправність дій відповідача. У цьому зв`язку треба додати, що положення КЗпП мають субсидіарне застосування до спірних правовідносин і позаяк заробітна плата прокурора є предметом спеціального правового регулювання, то норми статті 97 КЗпП, застосуванню в цій частині не підлягають.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність  підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.
Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).
Отже, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на відмову у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 139 КАС України судові витрати відшкодуванню не підлягають.
Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,-

                                                          ПОСТАНОВИВ: 

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 квітня 2021 року у справі № 200/11700/20-а – залишити без змін.
Повне судове рішення – 03 серпня 2021 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                       І. В. Сіваченко

Судді                                                                                  І. Д. Компанієць

                                                                                                                                                                                                                                        Т. Г. Гаврищук