Ухвала

06 липня 2021року
м. Київ
справа №161/3933/20
провадження №51-19ск21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                         ОСОБА_1 ,
суддів                                     ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
вивчивши матеріали касаційної скарги захисника засудженого ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 листопада 2020 року та ухвалу Рівненського апеляційного суду                від 13 квітня 2021 року, 
встановив:
Касаційна скарга подана без додержання вимог ст. 427 КПК.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі вказується обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. В обґрунтуванні обов`язково слід навести мотиви, чому особа вважає рішення незаконним,                  тобто в чому полягає неправильність застосування норм матеріального                         і/або процесуального права.
Проте наведених положень процесуального закону захисником не дотримано. 
Так, зі змісту касаційної скарги вбачається, що останній, заперечуючи  законність засудження ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК, не наводить обґрунтування неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та допущення судами першої та апеляційної інстанцій таких порушень норм процесуального права, які в силу ст. 412 КПК є істотними і тягнуть за собою скасування оспорюваних судових рішень в частині засудження ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК, із закриттям кримінального провадження відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК  з підстав, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1  ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 412, 413 цього Кодексу.
Окрім цього, ОСОБА_5 , заперечуючи розмір викраденого майна та його вартість по епізоду інкримінованого ОСОБА_4 діяння за ч. 3 ст. 185 КК,                        не вказує яким чином дана обставина впливає на кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого останній визнаний винним. 
Не вказує останній і на конкретні порушення вимог норм матеріального та процесуального права, які, на  його думку, були допущені апеляційним судом при перевірці вироку за аналогічними доводами сторони захисту, зважаючи на приписи статей 404, 409, 419 КПК, та не зазначає на які саме доводи його апеляційної скарги не було надано відповіді судом апеляційної інстанції, а відтак, й немає обґрунтування незаконності судового рішення.
Крім того, покликаючись в частині засудження ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК на невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого внаслідок суворості, захисник не наводить у скарзі обґрунтувань                     у чому саме полягає явна несправедливість заходу примусу, з урахуванням положень  ст. 414 КПК.
Окрім цього, в касаційній скарзі ОСОБА_5 наводить доводи, що за своїм змістом стосуються невідповідності висновків судів, викладених у судових рішеннях, фактичним обставинам кримінального провадження та правової оцінки доказів наданої судами першої та апеляційної інстанцій, що в силу статей 433,  438 КПК не є предметом касаційної перевірки.
Також, відповідно до ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.
Однак, до касаційної скарги захисник додає роздруковану з Єдиного реєстру судових рішень копію ухвали Рівненського апеляційного суду від 13 квітня 2021 року, де міститься знеособлена інформація про учасників судового розгляду, що позбавляє Верховний Суд можливості встановити належність даного рішення до особи засудженого та обставин провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху і надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 429, 441 КПК, Верховний Суд 
постановив:
Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 листопада                   2020 року та ухвалу Рівненського апеляційного суду від 13 квітня 2021 року залишити без руху й надати йому строк для усунення вказаних недоліків упродовж десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.
Роз`яснити останньому, що у разі неусунення цих недоліків в установлений строк касаційну скаргу буде йому повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

 
 
ОСОБА_1                               ОСОБА_2                        ОСОБА_3