ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 року 
м. Київ
справа № П/811/1095/15
провадження № К/9901/23708/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Смоковича М. І.,
суддів: Мельник-Томенко Ж. М., Шевцової Н. В.,
розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу
за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Кіровоградській області, Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання незаконним звільнення, визнання незаконним та скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 березня 2021 року, постановлену у складі колегії суддів: головуючого - Казанчук Г. П., суддів: Кармазиної Т. М., Хилько Л. І., та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2021 року, прийняту у складі колегії суддів: головуючого - Білак С. В., суддів: Олефіренко Н. А., Шальєвої В. А.
І. Обставини справи
1. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Кіровоградській області, Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання незаконним звільнення, визнання незаконним та скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії.
2. Кіровоградський окружний адміністративний суд рішенням від 04 серпня 2020 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2021 року, задовольнив указаний позов частково:
2.1. визнав протиправним та скасував наказ Міністерства доходів і зборів України від 16 березня 2015 року №181-о "Про звільнення ОСОБА_1 ";
2.2. поновив ОСОБА_1 на посаді заступника начальника ГУ ДФС у Кіровоградській області з 16 березня 2015 року;
2.3. стягнув із ГУ ДФС у Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 17 березня 2015 року по 04 серпня 2020 року в сумі 718135,56 гривень.
2.4.  в решті позову відмовив.
3. У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 811/1095/15, у якій просив замінити ГУ ДФС у Кіровоградській області на ГУ ДПС у Кіровоградській області.
4. Вказану заяву автор обґрунтував тим, що ГУ ДФС у Кіровоградській області наразі не функціонує, проте обсяг повноважень останнього делеговано ГУ ДПС у Кіровоградській області, а відтак саме новоутворений орган має виконувати судове рішення щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середнього заробітку. 
5. Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 березня 2021 року, залишеною без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2021 року, відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні.
6. Відмовляючи у задоволенні вказаного клопотання, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що виконавчий лист у цій справі видано на виконання рішення суду, яким, зокрема, на користь позивача з ГУ ДФС в Кіровоградській області стягнуто заборгованість по заробітній платі, а отже, спір у цій справі виник у відносинах публічної служби і стосувався питання щодо звільнення позивача із займаної посади. Постанова ж Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року № 1200 «Про утворення Державної податкової служби та Державної митної служби України» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 682-р «Питання Державної податкової служби» свідчать про компетенційне адміністративне (публічне) правонаступництво ДПС України, тобто про перехід до ДПС України функцій ДФС України у сфері реалізації державної податкової політики та державної політики з адміністрування єдиного внеску. Водночас примусове виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2020 року у цій справі не передбачає вчинення ГУ ДФС у Кіровоградській області дій, пов`язаних із реалізацією державної податкової політики чи державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а тому суди дійшли висновку, що клопотання про заміну сторони у виконавчому провадженні не підлягає задоволенню. 
ІІ. Провадження в суді касаційної інстанції
7. Позивач подав касаційну скаргу, в якій посилається на неправильне застосування з боку судів норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права.
8. У касаційній скарзі автор просить скасувати оскаржувані судові рішення й ухвалити рішення про задоволення його заяви про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 811/1095/15.
9. Верховний Суд ухвалою від 15 липня 2021 року відкрив касаційне провадження з підстав, передбачених частиною другою, абзацом другим частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Позивач вказує на неврахування судами висновків, висловлених у постанові Верховного Суду від 06 жовтня 2020 року у справі № 804/958/17, в якій визначено, що особливістю адміністративного (публічного) правонаступництва є те, що подія переходу прав та обов`язків, що відбувається із суб`єктами владних повноважень, сама по собі має бути публічною та врегульованою нормами адміністративного права. Отже, коли відбувається публічне правонаступництво, вирішальним є встановлення факту переходу повністю чи частково функцій (адміністративної компетенції) від одного суб`єкта владних повноважень до іншого, а не факту державної реєстрації припинення вибувшого з публічних правовідносин суб`єкта владних повноважень як юридичної особи. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року № 1200 (зі змінами і доповненнями, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25 вересня 2019 року № 846) утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу. Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.
Позивач стверджує, що факт припинення (ліквідації) юридичної особи не є вирішальним.
10. ГУ ДПС у Кіровоградській області подало відзив на касаційну скаргу, в якому, наполягаючи на безпідставності останньої, просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
ІІІ. Нормативно-правове регулювання й оцінка Верховного Суду
11. Положення стосовно процесуального правонаступництва закріпленні у статті 52 КАС України, відповідно до якої у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
12. Згідно з частиною першою статті 379 КАС України, якій кореспондують приписи частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
13. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина четверта статті 379 КАС України).
14. За змістом частини першої статті 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація; юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.
15. Частинами першою та другою статті 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" обумовлено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.
Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», із заявою про виконання рішення суду.
16. Згідно з пунктами 5 та 6 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2011 року № 1074 (надалі - Порядок № 1074), орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. 
Права та обов`язки органів виконавчої влади переходять: у разі злиття органів виконавчої влади до органу виконавчої влади, утвореного внаслідок такого злиття; у разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади до іншого органу виконавчої влади - до органу виконавчої влади, до якого приєднано один або кілька органів виконавчої влади; у разі поділу органу виконавчої влади - до органів виконавчої влади, утворених внаслідок такого поділу; у разі перетворення органу виконавчої влади - до утвореного органу виконавчої влади; у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади - до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України.
17. За приписами пункту 8 Порядку № 1074 внаслідок реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) органів виконавчої влади припиняється той орган виконавчої влади, майнові права та обов`язки якого переходять його правонаступникам.
18. 18 грудня 2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1200 «Про утворення Державної податкової служби та Державної митної служби України» якою, відповідно, утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу.
19. За змістом пункту 2 вказаної Постанови № 1200 Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.
Державна фіскальна служба продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики у сфері державної митної справи, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску до завершення здійснення заходів з утворення Державної податкової служби, Державної митної служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.
Підрозділи податкової міліції у складі Державної фіскальної служби продовжують здійснювати повноваження та виконувати функції з реалізації державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску, здійснюючи оперативно-розшукову, кримінальну процесуальну та охоронну функції до завершення здійснення заходів з утворення центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.
20. Розпорядженням № 682-р Кабінет Міністрів України погодився з пропозицією Міністерства фінансів України щодо можливості забезпечення здійснення Державною податковою службою України покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 6 березня 2019 року № 227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» функцій і повноважень Державної фіскальної служби України, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
21. За змістом статті 81 Цивільного кодексу України юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування. Порядок утворення та правовий статус юридичних осіб публічного права встановлюються Конституцією України та законом.
22. Юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників (частина перша статті 104 Цивільного кодексу України).
23. За правилами частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
24. Аналіз наведених правових норм свідчить, що правонаступництвом у виконавчому провадженні необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні. Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення.
25. Заміна сторони виконавчого провадження відбувається у разі вибуття однієї зі сторін та полягає у вступі на її місце її правонаступника. У даному випадку визначальною умовою є саме факт правонаступництва, тобто передача прав та обов`язків (адміністративної компетенції) однієї особи іншій.
26. Підставою для переходу адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень до іншого (набуття адміністративної компетенції) є події, що відбулися із суб`єктом владних повноважень, а саме: ліквідація органу чи посади; припинення юридичної особи шляхом її злиття, приєднання, поділу, перетворення; звільнення з посади чи інше припинення повноважень посадової особи.
27. Судами встановлено, що виконавчий лист в частині негайного виконання рішення суду у цій справі був поданий до Головного управління Державної казначейської служби України у Кіровоградській області. При цьому позивач не звертався до органу виконавчої служби із заявою про виконання рішення суду про поновлення його на роботі.
28. Боржником у виконавчому листі, що виданий на підставі рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2020 року в частині негайного виконання рішення суду, було зазначене ГУ ДФС у Кіровоградській області.
29. Верховний Суд ураховує, що вищезгаданий виконавчий документ перебуває на виконанні у Головному управлінні Державної казначейської служби України у Кіровоградській області в порядку Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", а тому заміна сторони виконавчого провадження у даному випадку не вплине на процес його виконання.
30. Також Верховний Суд звертає увагу, що судами у мотивувальній частині оскаржуваних рішень зазначено про відсутність інформації щодо неможливості реального виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку в сумі 17920,22 грн. (оскільки наразі мова йде про виконання виконавчого листа саме в цій частині рішення суду, допущеного до негайного виконання).
31. Крім того слід зазначити, що постанова Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року № 1200 «Про утворення Державної податкової служби та Державної митної служби України» та розпорядження Кабінету Міністрів від 21 серпня 2019 року № 682-р «Питання Державної податкової служби» свідчать про компетенційне адміністративне (публічне) правонаступництво ДПС України, тобто про перехід до ДПС України функцій ДФС України у сфері реалізації державної податкової політики та державної політики з адміністрування єдиного внеску.
32. Водночас, примусове виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2020 року не передбачає вчинення ГУ ДФС у Кіровоградській області дій, пов`язаних із реалізацією державної податкової політики чи державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, оскільки стосується питання щодо звільнення позивача з публічної служби та стягнення заборгованості по заробітній платі, а тому суди дійшли правильного висновку про відмову у задоволенні клопотання про заміну сторони виконавчого провадження.
33. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11 лютого 2021 року у справі № 826/9815/18 та від 14 квітня 2021 року у справі № 826/14904/18.
34. Крім того слід зазначити, що доводи, наведені у заяві ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні стосовно того, що його належить поновити на роботі саме в ГУ ДПС у Кіровоградській області та саме з цього органу належить стягнути середній заробіток, вже були предметом розгляду під час розгляду справи по суті.
35. Доводи щодо неврахування судами висновків, висловлених у постанові Верховного Суду від 06 жовтня 2020 року у справі № 804/958/17, не приймаються до уваги, оскільки в указаній справі предмет спору стосувався оскарження податкових повідомлень-рішень, де Суд зазначив, що з 29 серпня 2019 року Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби втратив повноваження державного органу, який згідно із законом виконує функції, зокрема у сфері реалізації державної податкової політики, відповідно, не може здійснювати права та виконувати обов`язки сторони у справі.
36. Зважаючи на викладене, Верховний Суд констатує, що оскаржувані судові рішення ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна юридична оцінка з дотриманням норм процесуального права. 
37. Інші доводи касаційної скарги не спростовують висновки судів попередніх інстанцій.
38. Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
ІV. Судові витрати
39. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд
по с т а н о в и в:
1.          Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2.          Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 березня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2021 року у справі № 811/1095/15 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Головуючий                                                                                М. І. Смокович 

Судді                                                                                          Ж. М. Мельник-Томенко

                                                                                          Н. В. Шевцова