КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
20 вересня 2021 року 
м. Київ
справа № 758/10536/14
провадження №22-ц/824/8949/2021
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді	Лапчевської О.Ф.,	
суддів	Березовенко Р.В., Нежури В.А.,	
за участю секретаря судового засідання	                                  Потапьонок К.В.,	
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 23 березня 2021 року /суддя Петров Д.В./
 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Подільський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ), уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню
у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
 
В С Т А Н О В И В:
 
ОСОБА_1 звернулася до Подільського районного суду м. Києва із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою  Подільського районного суду міста Києва від 23 березня 2021 року у задоволенні заяви відмовлено. /а.с. 169-171/
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила ухвалу скасувати, вимоги заяви задовольнити.
На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилалась на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не враховано, що одночасно стягувачем та боржником у виконавчому провадженні є ОСОБА_1 , внаслідок відступлень прав вимог, відбулось поєднання боржника та кредитора в одній особі, а отже рішення суду по суті не підлягає виконанню, а виконавчий лист № 758/10536/14-ц, виданий 01.08.2017 Подільським районним судом м. Києва є таким, що не підлягає виконанню. Посилалась на ст. 606 ЦК України про те, що зобов`язання припиняється поєднанням боржника і кредитора в одній особі. Вказувала, що висновок суду першої інстанції щодо ненадходження до бюджету виконавчого збору, виходить за межі розгляду заяви і не може бути підставою для відмови.
Сторони в судове засідання не з`явились, про час та дату судового розгляду повідомлені належним чином, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.
 
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.
Судом встановлено, що у провадженні Подільського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа № 758/10536/14 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 02.03.2016 позов ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» 883 908 грн 19 коп. заборгованості за кредитним договором.
01.08.2017 року Подільським районним судом м. Києва на підставі вказаного рішення було видано виконавчий лист.
26.09.2018 між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3 було укладено договір № 780/К купівлі-продажу майнових прав, який було оформлено протоколом електронного аукціону №UA-EA-2018-07-12-0000065-b, за яким ПАТ «Дельта Банк» передав, а новий кредитор ОСОБА_3 прийняла у власність право вимоги заборгованості за договором кредиту № 49.28/165/С-Н-06 від 14.06.2006, укладеного між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 (26 червня 2013 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого ВАТ «Кредитпромбанк» відступило свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами останньому).
26.09.2018 у аналогічний спосіб перейшло право вимоги за договорами, укладеними між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3 , зокрема за іпотечним договором № 33/165/Н/3-06 від 14.06.2006 та договором поруки від 14.06.2006, укладеного між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 .
Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 15.08.2019 у справі № 758/10536/14-ц було замінено стягувача у виконавчому провадженні № 55052367 на ОСОБА_3 .
22.02.2021 між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір про відступлення права вимоги. За умовами вказаного договору ОСОБА_1 прийняла всі права та обов`язки за договором купівлі-продажу майнових прав №780-К від 26.09.2018, укладеного між ПAT «Дельта банк» та ОСОБА_3 , у тому числі з права вимоги за договором кредиту № 49.28/165/С-Н-06 від 14.06.2006, укладеного між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 .
Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції вірно керувався нормами п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 18 ЦПК України про те, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.
Виконання рішення суду будь-якої інстанції необхідно розглядати як важливу частину «судового провадження» згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а отже принцип справедливого правосуддя розповсюджується і на цю стадію судового провадження.
За положеннями Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження здійснюється з дотриманням серед інших таких засад як верховенства права, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.
Частиною 1 ст. 432 ЦПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.
Виконавчий документ може бути визнано таким, що не підлягаю виконанню повністю або частково (ч. 2 ст. 432 ЦПК України).
Так, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково, якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою, або з інших причин.
Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання (такий висновок сформульований Верховним Судом у постанові від 16 січня 2018 року у справі №755/15479/14-ц).
Разом з тим, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що у даному випадку, у момент видачі виконавчого листа Подільським районним судом м. Києві на підставі рішення суду від 02.03.2016, такий виконавчий лист було видано підставно, обов`язок боржника перед банком за кредитним договором існував, а відтак, виконавчий лист набув статусу такого, що підлягає виконанню.
Подальший перехід прав вимоги від одного кредитора до нового кредитора дає підстави для заміни сторони виконавчого провадження - стягувача, а не для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.
Доводи апеляційної скарги щодо застосування ст. 606 ЦК України про припинення зобов`язання, колегією апеляційного суду відхиляються, оскільки виконання рішення суду здійснюється за окремим спеціальними нормами, що, як вірно вказав суд першої інстанції, не позбавляє стягувача звернутись до виконавця з заявою про повернення виконавчого листа.
Таким чином,  доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.
Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст.  375, 381, 382 ЦПК України, суд, - 
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 23 березня 2021 року - залишити без задоволення.  
Ухвалу  Подільського районного суду міста Києва від 23 березня 2021 року - залишити без змін.  
Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
 
Головуючий:                                        Судді: