УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 686/29721/20
Провадження № 22-ц/4820/1035/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

10 серпня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Купельського А.В., Янчук Т.О.,
       секретар        судового засідання        Шевчук Ю.Г.,
       з участю        позивачки         ОСОБА_1 ,
               представниці відповідачки         ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1  до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Хмельницької міської ради, Управління земельних ресурсів та земельної реформи Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради про визнання права користування землею за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 квітня 2021 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Хмельницької міської ради (далі – Рада), Управління земельних ресурсів та земельної реформи Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради (далі – Управління) про визнання права користування землею.
ОСОБА_1 зазначила, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16 листопада 2012 року вона успадкувала після смерті батька, ОСОБА_5 , Ѕ частки житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 . Інша частина домоволодіння належала ОСОБА_6 , після смерті якої згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 березня 1996 року  ОСОБА_3 і ОСОБА_7 успадкували по ј частки вказаного житлового будинку. Після смерті в 2011 році ОСОБА_7 належна йому частка у праві власності на домоволодіння перейшла до ОСОБА_4 .
Між колишніми співвласниками виник спір щодо порядку користування закріпленою за домоволодінням земельною ділянкою площею 472 кв.м, належною радгоспу ім. Щорса. Рішенням товариського суду м. Хмельницького від 23 травня 1967 року проведено поділ земельної ділянки, зокрема: виділено ОСОБА_5 у користування земельну полосу по ширині тильної частини всього будинку і по довжині до хлівця ОСОБА_8 – прямолінійно; надано ОСОБА_5 право встановити огорожу вздовж наданої земельної полоси; залишено в користуванні ОСОБА_8 решту земельної ділянки.
Не зважаючи на рівність часток співвласників домоволодіння та зазначене судове рішення, протягом 1971-1991 років до земельно-шнурової книги радгоспу ім. Щорса незаконно внесені записи про надання ОСОБА_6 земельної ділянки площею 0,04 га та надання ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,01 га.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 листопада 2005 року встановлено порядок користування земельними ділянками по АДРЕСА_2 , і по АДРЕСА_1 , а саме закріплено у користування земельні ділянки: ОСОБА_9 – 425 кв.м (0,0425 га), ОСОБА_3 – 396 кв.м (0,0396 га), ОСОБА_5 – 168 кв.м (0,0168 га).
У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. 
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , яким належить по ј частки домоволодіння не визнають право позивачки на користування половиною земельної ділянки.
За таких обставин ОСОБА_1 просила суд визнати за нею право користування Ѕ частиною земельної ділянки по АДРЕСА_1 , для обслуговування належної їй на праві власності Ѕ частки житлового будинку за вказаною адресою в порядку ст.ст. 120, 152 ЗК України.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 квітня 2021 року, в якому ухвалою від 7 травня 2021 року виправлено описку, в позові відмовлено.
Суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 листопада 2005 року встановлено порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , згідно якого за ОСОБА_5 закріплено земельну ділянку площею 168 кв.м (0,0168 га). Після набуття ОСОБА_1 у порядку спадкування права власності на частину житлового будинку до неї перейшло право користування земельною ділянкою на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Підстави для визнання за ОСОБА_1 права користування половиною спірної земельної ділянки відсутні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що після набуття ОСОБА_1 права власності на Ѕ частки житлового будинку по АДРЕСА_1 , до неї в порядку ст. 120 ЗК України перейшло право користування Ѕ частиною земельної ділянки, на якій розміщене це домоволодіння. Суд не з`ясував усі обставини справи, не застосував норми чинного законодавства, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про необґрунтованість позову.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Рада та Управління не подали відзив на апеляційну скаргу.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

ОСОБА_6 і ОСОБА_5 були співвласниками житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 (далі – житловий будинок), у рівних частках.
Внаслідок смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 Ѕ частки житлового будинку успадкували її діти, ОСОБА_3 і ОСОБА_7 , у рівних частках кожний, а після смерті в 2011 році ОСОБА_7 належна йому ј частки житлового будинку перейшла до дружини ОСОБА_4 .
На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16 листопада 2012 року ОСОБА_1 після смерті батька, ОСОБА_5 , набула право власності на Ѕ частки житлового будинку.
Відповідно до генерального плану від 20 грудня 1946 року за житловим будинком закріплено земельну ділянку площею 472 кв.м (0,0472 га) із земель радгоспу ім. Щорса. За даними земельно-шнурової книги мікрорайону Заріччя у користуванні ОСОБА_6 перебувала земельна ділянка площею 0,04 га, а  ОСОБА_5 – земельна ділянка площею 0,01 га.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 листопада 2005 року встановлено порядок користування земельними ділянками по АДРЕСА_2 , і по АДРЕСА_1 , а саме закріплено у користування земельні ділянки: ОСОБА_9 – 425 кв.м (0,0425 га), ОСОБА_3 – 396 кв.м (0,0396 га), ОСОБА_5 – 168 кв.м (0,0168 га).

Застосовані норми та джерела права

Статтею 120 ЗК України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.
Аналогічним чином перехід права користування на земельну ділянку до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, унормовано у статі 377 ЦК України.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Норми статті 377 ЦК України та статті 120 ЗК України в імперативній формі передбачають автоматичний перехід права власності або права користування на земельну ділянку в разі переходу права власності на будівлю і споруду.
За загальним правилом, закріпленим у цих нормах, особа, яка набула права власності на частину будівлі чи споруди стає власником або користувачем відповідної частини земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому землекористувачу. При цьому у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості право власності або право користування на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти.
Сам по собі факт зміни одного зі співкористувачів земельної ділянки внаслідок переходу права власності на нерухомість (частину нерухомого майна), не може бути підставою для перегляду того порядку користування земельною ділянкою, який був встановлений попередніми власниками, та закріплений у відповідному судовому рішенні, оскільки у такому випадку буде порушуватись принцип правової визначеності (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 серпня 2019 року у справі №686/6249/16-ц).
Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Зібрані докази вказують на те, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 листопада 2005 року для попереднього співвласника житлового будинку, ОСОБА_5 , було встановлено порядок користування спірною земельною ділянкою та закріплено за ним 168 кв.м (0,0168 га) земельної ділянки. Після набуття ОСОБА_1 у порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 права власності на частину житлового будинку до неї перейшло право користування цією ділянкою.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що підстави для визнання за ОСОБА_1 права користування половиною спірної земельної ділянки відсутні.
Оскільки у спірних правовідносинах права ОСОБА_1 не порушені, то висновок суду про відмову в позові є правомірним.
Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини. Доводи апеляційної скарги про неврахування судом норм чинного законодавства та неналежну оцінку судом зібраних доказів є необґрунтованими.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення, а рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 квітня 2021 року – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 серпня 2021 року.

Судді:        О.І. Ярмолюк

       А.В. Купельський

       Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції – Чевилюк З.А.
Доповідач – Ярмолюк О.І.                                                        Категорія 47