КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Унікальний номер справи: 754/4185/21                                              Постанова винесена суддею Журавською О.В.
Номер апеляційного провадження: 33/824/2653/2021                                                                    
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП                                                                    
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
08 вересня 2021 суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Худик М.П., за участю: 
 
особи, яка притягається до 
адміністративної відповідальності                       ОСОБА_1 
захисника                                                                Кузьміна Є.О. 
 
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 , адвоката Кузьміна Є.О., на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 28 квітня 2021 року стосовно
 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, 
 
в с т а н о в и в:
 
Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від                        28 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.
Також постановлено стягнути з  ОСОБА_1 судовий збір у розмірі             454 грн. 00 коп.
Згідно з постановою судді, гр. ОСОБА_1 , 26 лютого 2021 року о 23 год. 44 хв. в м. Києві по вул. Шолом-Алейхема, 19, керував транспортним засобом «Део Нексіа», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Водій у присутності двох свідків у встановленому законом порядку пройшов тест на алкоголь за допомогою приладу «Драгер» №6820, результат тесту 1,11 ‰, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 , адвокат Кузьмін Є.О., вважає постанову суду першої інстанції незаконною, оскільки судом не надано правової оцінки доказам, допущено спрощений підхід до розгляду справи, без ретельного з`ясування всіх обставин, у зв`язку з чим просить її скасувати, а провадження у справі закрити.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння не підтверджується матеріалами справи.
Так, згідно доводів апеляційної скарги, інспектором патрульної поліції, в порушення вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП, п. 6 Розділу IIІнструкції«Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції»(затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735), проведено огляд на стан сп`яніння за відсутності свідків, що, як зазначає адвокат, вбачається з відеозапису нагрудної камери. 
Зокрема, апелянт вказує на те, що свідок ОСОБА_2 є знайомою ОСОБА_1 , яка знаходилась в автомобілі в ході проведення огляду останнього на стан сп'яніння, а іншого свідка взагалі не було. 
Крім того, адвокат Кузьмін Є.О. звертає увагу на ту обставину, що судом було проігноровано його клопотання про виклик свідків. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Кузьміна Є.О., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові пояснення свідка ОСОБА_2 та заслухавши свідка ОСОБА_3 , переглянувши відеозапис, слід дійти до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Проте, вказані вимоги закону при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані не були, внаслідок чого суд дійшов помилкового висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого   ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.
Проведення огляду на стан сп'яніння здійснюється в порядку встановленому ст. 266 КУпАП з дотриманням вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції» (затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735).
За приписами пункту 7 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції»(затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735) у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
При цьому, частиною 5 статті 266 КУпАП встановлено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Приймаючи рішення про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя в оскаржуваному рішенні послався на результати приладу «Драгер», протокол про адміністративне правопорушення, відеозапис нагрудної камери інспектора патрульної поліції, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як на докази порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху. 
Так, для перевірки доводів викладених в апеляційній скарзі в суд апеляційної інстанції були викликані свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Свідок ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції не з`явилась, проте направила засобами електронного зв`язку свої письмові пояснення, з яких вбачається, що вона не бачила як ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння, оскільки перебувала в автомобілі та вийшла з нього лише коли працівники патрульної поліції заповнювали протокол, крім того має проблеми з зором та не носить окулярів. 
Свідок ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції пояснив, що він є членом Всеукраїнської громадської організації «Українська Служба Порятунку», яка є представником міжнародної правозахисної організації «Міжнародна служба порятунку (POLICE) 911», інспектором патрульної служби спеціалізованого загону сприяння учасникам дорожнього руху «Дорожній патруль» та був запрошений працівниками патрульної поліції при проведенні огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу «Део Нексіа», державний номерний знак НОМЕР_1 за допомогою приладу «Драгер» №6820. Результати такого огляду були вище дозволеної норми, а саме 1.11 ‰, у зв'язку з чим працівниками патрульної поліції був складений відповідний протокол про адміністративне правопорушення. Крім того, свідок ОСОБА_3 пояснив, що водій відмовився визнавати показники приладу, а працівниками патрульної поліції не було запропоновано пройти водію огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. За результатами вказаної події, ОСОБА_3 , відповідно до його посадових обов`язків, було складено рапорт, який надано в судовому засіданні суду апеляційної інстанції. 
Крім того, з наявного у матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери інспектора патрульної поліції (а.с. 6) не вбачається, що після проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», поліцейським було запропоновано водію пройти такий огляд в медичному закладі і в матеріалах справи відсутні будь-які дані, що ОСОБА_1 направлявся поліцейським до найближчого закладу охорони здоров`я з метою встановлення наявності чи відсутності у нього стану сп`яніння, що є порушенням вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП та п. 7 Розділу І вищезазначеної Інструкції
Отже, протокол про адміністративне правопорушення, який був складений стосовно водія ОСОБА_1 , не містить даних про те, що висуваючи водію  ОСОБА_1 вимогу пройти огляд на алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було дотримано порядок проведення такого огляду, передбачений           ст. 266 КУпАП та вищезазначеною Інструкцією.
Відтак, апеляційний суд вважає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх та належних доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху, а складений стосовно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП в даному випадку не можна вважати належним доказом порушення останнім п. 2.9 (а) ПДР, оскільки процедура такого огляду була проведена з порушенням встановленого порядку проведення огляду водіїв на стан сп'яніння, передбаченого ст. 266 КУпАП та вищевказаною Інструкцією.
За наведеним, оскаржувана постанова судді Деснянського районного суду м. Києва від 28 квітня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не може вважатися законною і обґрунтованою та підлягає скасуванню, а провадження у справі стосовно ОСОБА_1 закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1          ст. 130 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу задовольнити. 
Постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 28 квітня 2021 року відносно ОСОБА_1 скасувати, провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. 
Постанова оскарженню не підлягає.

                Суддя 
Київського апеляційного суду                                                                М.П. Худик