Єдиний унікальний номер 225/5976/20 
Номер провадження 22-ц/804/1471/21        

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

19 липня 2021 року                                                                                    м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

судді - доповідача Кішкіної І.В.,
суддів Азевича В.Б., Корчистої О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу № 225/5976/20 за позовом акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості згідно акту за апеляційною скаргою акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» на рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 14 квітня 2021 року (суддя Мигалевич В.В., повний текст рішення складений 21 квітня 2021 року),

в с т а н о в и в :

19 жовтня 2020 року акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості згідно акту, посилаючись на те, що між АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 виникли цивільні правовідносини, які підтверджуються конкретними обставинами, а саме, з боку позивача - це постачання електричної енергії та контроль її споживання шляхом зняття показів приладу обліку на об`єкт відповідачів, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а з боку відповідачів - це, зокрема, отримання електроенергії та її оплата. За даною адресою відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . 27 червня 2018 року представниками Торецького РЕМ за адресою АДРЕСА_1 , було виявлено та зафіксовано актом у відповідності до вимог п. 8.2.5 ПРРЕЕ порушення, а саме самовільне підключення електроустановок до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника. Підключення «нульового» проводу поза приладом обліку. На підставі акту про порушення ПКЕЕН № 220667 від 27 червня 2018 року відповідачам у відповідності до вимог Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ України № 562 від 04 травня 2006 року з наступними змінами та доповненнями, було нараховано суму не облікованої електричної енергії у розмірі 24171,18 грн. Станом на теперішній час суму заборгованості за спожиту електричну енергію, яка є неврахованою приладом обліку, не сплачено. Просив суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за електричну енергію, невраховану приладом обліку у розмірі 24171,18 грн., та судовий збір у розмірі 2102,00 грн.
Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 14 квітня 2021 року у задоволенні позову акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості згідно акту відмовлено.
З вказаним рішенням не погодився позивач АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» та оскаржив його в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що акт про порушення є належним та допустимим доказом виявленого порушення, відповідачами не надано будь-яких доказів на спростування акту про порушення ПРРЕЕ. Наявність підпису споживача в акті про порушення має суттєве значення для вирішення зазначеної справи, однак суд упустив факт про наявність підпису ОСОБА_2 . Якщо Акт пор порушення підписаний споживачем, то законом не вимагається його підписання свідками.
Відповідачкою ОСОБА_1 надано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, вважає рішення суду вмотивованим, обґрунтованим, та таким, що ухвалено з повним додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу необґрунтованою та безпідставною.
Відповідно до частин 1, 3 статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції справа розглядається за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою, в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до частини 3 статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1 - 5 цієї частини.
Згідно із частиною 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Зважаючи на те, предметом апеляційного оскарження є рішення у справі, ціна позову у якій не перевищує 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла таких висновків.
Згідно із частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справа здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, що АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» здійснює розподіл електроенергії, зокрема, за адресою: АДРЕСА_1 .
23 липня 2010 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір № 0203/25110 про користування електричною енергією за вказаною адресою, та на її ім`я відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .
Місце проживання відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до акту про порушення Правил (ПКЕЕН) № 220667, складеного 27 червня 2018 року комісією представників позивача встановлено самовільне підключення електропроводки до електричної мережі оператора, яка не є власністю енергопостачальника. Змонтовано безобліковий ввід нульовим дротом, який підключений до ввідного кабелю на горищі будинку. Точка самовільного підключення розташована на горищі приблизно в 10 см. Від фронтону, дріт опускається в район ванної кімнати. Дане порушення виявити представниками енергопостачальника під час проведення контрольного огляду ПУ не мали можливості (порушення не видиме). Споживачу продемонстровано порушення, але споживач відмовився від часткового демонтажу конструкцій для виявлення міста самовільного підключення у ванній кімнаті. З метою виявлення використовувався спеціальний засіб двосмуговий покажчик напруги індикатор магнітного поля «Дятел».
Акт підписаний трьома представниками енергопостачальника. 
Відовідач ОСОБА_2 від підпису відмовився. В рядку зауваження до складеного акта зазначив: «При заміні лічильника працівники РЕС неякісно віднеслися до своїх обов`язків, не усунули дане порушення».
12 липня 2018 року акт про порушення від 27 червня 2018 року розглянуто комісію позивача з метою визначення збитків, в результаті чого складено протокол № 1, нараховано до сплати в якості вартості спожитої електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення Правил, в сумі 63840,84 грн.
Відповідно до пункту 2 Протоколу № 28 від 11 грудня 2018 року засіданням комісії АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», прийнято рішення про скасування рішення комісії Торецького РЕМ про розгляд Акту порушення, згідно протоколу № 1 від 12 липня 2018 року.
Відповідно до Протоколу № 1 від 06 червня 2019 року комісією позивача зроблений перерахунок оплати за спожиту електроенергію і нараховано до сплати в якості вартості спожитої не облікованої електричної енергії, по акту № 220667 від 27 червня 2018 року, 24171,18 грн. При цьому у зазначеному Протоколі вказано про відповідність Акту № 220667 від 27 червня 2018 року вимогам пункту 53 ППЕЕН, а також зазначено: «Самовільне підключення ел. проводки до ел. мережі».
Із зазначеним Протоколом засідання комісії ознайомлено відповідача ОСОБА_1 06 червня 2019 року, про що свідчить її підпис у самому протоколі.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що комісією позивача зроблений перерахунок оплати за спожиту електроенергію і нарахування до вартості спожитої не облікованої електричної енергії, в сумі 24171,18 грн. здійснено на підставі Акту про порушення, який є недійсним, оскільки в ньому міститься запис про відмову споживача або уповноваженої ним особи від підпису, та не підписаний двома незаінтересованими особами (представником житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителем будинку, виборною особою будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представником органу місцевого самоврядування, іншим споживачем тощо).
Апеляційний суд погоджується з висновками суду з наступних підстав.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно з пунктом 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної Комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312, тут і далі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема, користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору; здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору; своєчасно вживати відповідних заходів для усунення виявлених порушень; не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.
Відповідно до пунктів 8.2.4., 8.2.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором. У разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення. В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил або методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та вихідні дані, необхідні для визначення обсягу необлікованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт про порушення підписується представником оператора системи та споживачем або представником споживача.
Згідно з пунктами 8.2.6., 8.2.7. Правил роздрібного ринку електричної енергії на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Споживач має бути повідомлений оператором системи про місце, час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 7 календарних днів до призначеної дати засідання. Акт про порушення, не розглянутий у визначеному цими Правилами порядку протягом 60 календарних днів від дня його складення, вважається недійсним та підлягає скасуванню (крім випадків необхідності проведення експертизи пломб, індикаторів та/або засобу вимірювальної техніки електричної енергії для встановлення факту порушення). Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу. У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. В такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків. Кошти за необліковану електричну енергію та суми збитків перераховуються споживачем на поточний рахунок оператора системи. Споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка. У разі незгоди споживача з фактом крадіжки електричної енергії та відмови від сплати вартості необлікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту викрадення електричної енергії та стягнення вартості необлікованої електричної енергії. Спірні питання, які виникають між сторонами при складанні акта про порушення, при визначенні розміру суми збитків, належної до оплати, а також при здійсненні платежів, вирішуються у судовому порядку.
Згідно з п.п. 6 п. 3.1. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ України від 04 травня 2006 року № 562, ця Методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного з урахуванням вимог ПКЕЕН, в разі самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника.
У відповідності до положень абзацу 6 пункту 3.1 Методики у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 5 - 7 цього пункту, ця Методика застосовується за умови виявлення місця підключення до відповідних мереж, що зазначається в акті про порушення та позначається на схемі.
Пунктом 3.2 цієї Методики передбачено, що вартість необлікованої електричної енергії розраховується на підставі акта про порушення, який складається відповідно до передбаченої ПКЕЕН процедури.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є споживачами послуг за адресою: АДРЕСА_1 .
27 червня 2018 року було складено Акт про порушення (ПКЕЕН) № 220667, комісією представників позивача встановлено самовільне підключення електроустановок електричної проводки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника: змонтований безобліковий ввід нульовим дротом, який підключений до ввідного кабелю на горищі будинку. Точка самовільного підключення розташована на горищі приблизно в 10 см. Від фронтону, дріт опускається в район ванної кімнати. Дане порушення виявити представниками енергопостачальника під час проведення контрольного огляду ПУ не мали можливості (порушення не видиме). Споживачу продемонстровано порушення, але споживач відмовився від часткового демонтажу конструкцій для виявлення міста самовільного підключення у ванній кімнаті. З метою виявлення використовувався спеціальний засіб двосмуговий покажчик напруги індикатор магнітного поля «Дятел».
З вказаного акту вбачається, що він був підписаний представниками постачальника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .
Від підпису в спірному акті ОСОБА_2 відмовився, що підтверджується написом про відмову від підпису.
В графі «З актом про порушення ознайомленні свідки» підписи відсутні та стоять прочерки.
В графі «Зауваження до складеного акта» ОСОБА_2 зазначив: «При заміні електричного лічильника працівники РЕС неякісно віднеслися до своїх обов`язків, не усунули дане порушення».
Відповідно до абзаців 5 та 6 пункту 8.2.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії у разі відмови споживача або представника споживача підписати акт про порушення в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо він підписаний уповноваженим представником оператора системи та двома незаінтересованими особами (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення їх осіб.
Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта про порушення та викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які зазначаються в акті про порушення або надаються (надсилаються) оператору системи окремим письмовим повідомленням.
Так, з урахуванням обставин справи та норм матеріального права апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, оцінив представлені сторонами матеріали за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та обґрунтовуючи тим, що у зв`язку з відсутністю підписів незаінтересованих осіб, представниками позивача при складанні 27 червня 2018 року акту № 220667 було порушено пункт 8.2.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, у цьому разі акт про порушення не можна вважати дійсним, а тому дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.
Доводи апеляційної скарги про те, що в акті наявний підпис відповідача ОСОБА_2 не заслуговують на увагу, оскільки споживачем зроблений запис в графі «Зауваження до складеного акту», проте при складанні акту представником позивача зазначено, що споживач від підпису відмовився, а тому при складанні акту повинен був дотримуватись вимог, передбачених абзацом 5 пункту 8.2.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії.
Виходячи з викладеного, надавши належну оцінку наданим у справі доказам, у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, є доведеними.
Висновки суду щодо відсутності підстав для задоволення позову відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.
Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.
Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга не містить.
Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).
Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).
Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції повно та всебічно з`ясовано обставини справи, висновки суду відповідають обставинам справи, рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Відповідно до частини 3 статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, ціна позову у яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Так як справа є малозначною, ціна позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» залишити без задоволення.
Рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 14 квітня 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 19 липня 2021 року.

Судді        І.В. Кішкіна

                                                                                              В.Б. Азевич

                                                                                              О.І. Корчиста