ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа №826/5950/16                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Огурцов О.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2021 року                                                                      м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді                                                                      Ключковича В.Ю.,
суддів                                                                                          Беспалова О.О.,
                                                                                                    Парінова А.Б.,
за участю 
секретаря судового засідання                                                            Вітчинкіної К.О.,
представників позивача                                                            Шкурата О.М.,
                                                                                                    Яціва О.Р.,
представника відповідача                                                            Найди Т.І.,
розглянувши у закритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» до Національного банку України про визнання протиправною та скасування Постанови №190/БТ, -
В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Національного банку України, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Правління Національного банку України від 24.03.2016 №190/БТ «Про накладення штрафу на Публічне акціонерне товариство «Укргазбанк».
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.12.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017, позовні вимоги задоволено.
Постановою Верховного Суду від 16.12.2020 зазначені рішення скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий судовий розгляд. Верховний Суд вказав, що судами попередніх інстанції не встановлено чи подавались позивачем докази куратору чи відповідачу на підтвердження того, що ним вживались всі можливі заходи для надання запитуваної інформації, а відтак чи мав можливість Національний банк України перевірити обґрутованість підстав невиконання позивачем вимог куратора та НБУ.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.04.2021 у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ПАТ «Укргазбанк» подав апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.04.2021 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В апеляційній скарзі позивач вказує, що оскільки ним виконано запити куратора та НБУ частково, а не проігноровано такі запити, застосований до нього штраф є неспівмірним з провиною.
Крім того, запитувана інформація стосувалася проміжку часу, більшого ніж встановлено приписами постанови Правління Національного банку україни №63 від 10.02.2016 «Про затвердження правил з організації захисту приміщень банків в Україні» для зберігання відеоінформації.
Позивач вважає, що відповідач був обізнаний про технічні можливості та оновлення відеоспостереження у ПАТ «Укргазбанк», оскільки він прямо на це зазначив у листах як до куратора банку, так і до відповідача. Крім того, відповідні докази були надані і суду першої інстанції.
08.07.2021 до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскільки вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим.
Відповідач вказує, що до позивача не міг бути застосований інший захід впливу ніж штраф, оскільки такий захід прямо передбачений за порушення ст. 67 Закону України «Про банки і банківську діяльність», а часткове надання запитуваної інформації не спростовує наявність порушення вимоги куратора та НБУ.
НБУ зазначає, що на момент прийняття оскаржуваної постанови не мав можливості перевірити наведене у листах обґрунтування неможливості надати затребувану інформацію, оскільки докази не бути додані до листів ПАТ «Укргазбанк», а були надані позивачем лише в суді першої інстанції. 
У відповідності до положень ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.06.2021 відкрито провадження за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 квітня 2021 року та призначено справу до розгляду на 28.07.2021.
В судовому засіданні, представники сторін підтримали свою правову позицію у даній справі та обґрунтували її відповідними поясненнями, правом подати додаткові пояснення не скористались.
Також, в судовому засіданні 28.07.2021 протокольною ухвалою задоволено клопотання представника Національного банку України щодо розгляду справи у закритому судовому засіданні.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів приходить до наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, постановою Правління НБУ від 05.11.2014 №704/БТ «Про запровадження особливого режиму контролю за діяльністю Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» та призначення куратора», куратору ПАТ «Укргазбанк» надано право керуватись у своїй діяльності повноваженнями, визначеними главою 5 розділу 1 Положення про застосування Національним банком України заходів впливу, затвердженого постановою Правління НБУ від 17.08.2012 №346, зокрема, отримувати інформацію та ознайомлюватись з документами щодо проведення банком операцій.
Відповідно до доповідної записки куратора АБ «Укргазбанк» від 22.03.2016, під час виконання куратором Банку функцій, передбачених главою 5 Розділу 1 Положення №346, було встановлено, що через операційні каси відділень АБ «Укргазбанк» 10.03.2016 було здійснено купівлю готівкової іноземної валюти у фізичних осіб в значних обсягах, зокрема 3269 тис. доларів США.
З метою з`ясування інформації щодо можливих дій АБ «Укргазбанк» здійснених з метою уникнення ідентифікації клієнтів з якими було здійснено операції з купівлі доларів США у сумах, що в гривневому еквіваленті дорівнювали чи перевищували 150 000 гривень, куратором було надано запити на АБ «Укргазбанк» про надання інформації відео архіву (відеозапису) камер відеоспостереження робочого місця касира та касового залу по 22 відділеннях (запит від 14.03.2016 №30 та від 17.03.2016 №32).
Так, запитом від 14.03.2016 №30 куратор НБУ просив ПАТ «Укргазбанк» надати зазначену інформацію в термін, - до кінця дня 15.04.2016
В подальшому, запитом від 17.03.2016 №32 куратор НБУ змінив дату надання ПАТ «Укргазбанк» інформації, та просив її надати терміном, до - кінця дня 18.03.2016.
Листом від 21.03.2016 ПАТ «Укргазбанк» повідомив куратора НБУ, що протягом 15 - 21 березня були викладені записи архіву камер відеоспостереження робочого місця касира та касового залу з відділень №№ 7, 70, 71/19, 116, 183, 189, 197, 223, 238, 271; через недосконалість існуючої системи відеоспостереження (низький технічний стан обладнання, неможливість в більшості випадків віддаленого доступу до матеріалів відеоспостереження, а також суттєві затримки в організації доступу до архівних матеріалів) надати відеозаписи з інших відділень неможливо з технічних причин.
Також, позивачем зазначеним листом було повідомлено, що наприкінці 2015 року Департаментом банківської безпеки було порушене питання про модернізацію системи відеоспостереження Банку. Відповідні кошти були включені до бюджету Банку на 2016 рік, на Технологічному комітет (протокол №2 від 23.02.2016) було прийняте рішення щодо обладнання відділень та робочих місць касирів сучасною системою відео спостереження. Станом на сьогодні триває проведення процедури закупівель. Впровадження зазначеної системи має розпочатися в травні та завершитися до кінця поточного року на усіх відділеннях Банку.
За результатами розгляду куратором наданої Банком інформації встановлено, що матеріали відеоспостереження надано частково - по 10 відділеннях.
22.03.2016 куратором НБУ до відповідача направлено Доповідну записку, якою було повідомлено про часткове надання інформації ПАТ «Укргазбанк» та запропоновано застосувати до останнього заходи впливу у вигляді накладення штрафу за невиконання в повному обсязі запиту куратора щодо надання інформації.
Електронним повідомленням №20-0005/24165 від 22.03.2016 НБУ повідомив позивача про необхідність надання в термін до 12:00 23.03.2016 інформації запитуваної куратором Банку у запитах від 14.03.2016 №30 та від 17.03.2016 №32 в повному обсязі та пояснення щодо неподання інформації у повному обсязі на запит куратора Банку.
Листом від 23.03.2016 №148/3179/2016 ПАТ «Укргазбанк» надав до НБУ письмові пояснення щодо неможливості повного виконання запитів куратора.
Як вбачається з зазначеного листа у ньому викладені ПАТ «Укргазбанк» факти та інформація аналогічні тим, що й в листі від 21.03.2016, який був адресований куратору Банка.
Як наслідок, відповідач дійшов висновку про порушення позивачем вимог статті 67 Закону України «Про банки та банківську діяльність», а саме про неподання ПАТ «Укргазбанк» на письмову вимогу Національного банку України відповідної інформації та копій документів, що стало підставою для видання оскаржуваної постанови.
Позивач вважаючи постанову Правління Національного банку України від 24.03.2016 №190/БТ «Про накладення штрафу на Публічне акціонерне товариство «Укргазбанк» протиправною, звернувся з відповідним позовом до суду.
Суд першої інстанції, за наслідками нового розгляду справи, відмовив в задоволенні позовних вимог. Суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем не було доведено, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення, а тому відсутні підстави вважати, що у його діях відсутні ознаки вини та відсутні підстави для притягнення до відповідальності.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів приходить до наступного.
Національний банк України, відповідно до статті 2 Закону України «Про Національний банк України» від 20.05.1999 №679-ХІV (далі - Закон №679-ХІV) є центральним банком України, особливим органом державного управління, юридичний статус, завдання, функції, повноваження і принципи організації якого визначаються Конституцією України, цим Законом та іншими законами України.
За приписами ст. 55 Закону №679-ХІV головна мета банківського регулювання і нагляду - безпека та фінансова стабільність банківської системи, захист інтересів вкладників і кредиторів.
Національний банк здійснює функції банківського регулювання і нагляду на індивідуальній та консолідованій основі за діяльністю банків та банківських груп у межах та порядку, передбачених законодавством України.
Національний банк здійснює постійний нагляд за дотриманням банками, їх підрозділами, афілійованими та спорідненими особами банків на території України та за кордоном, банківськими групами, представництвами та філіями іноземних банків в Україні, а також іншими юридичними та фізичними особами банківського законодавства, нормативно-правових актів Національного банку і економічних нормативів. Національний банк не здійснює перевірок і ревізій фінансово-господарської діяльності осіб, зазначених у цій статті.
Згідно із ст. 67 Закону №679-ХІV метою банківського нагляду є стабільність банківської системи та захист інтересів вкладників і кредиторів банку щодо безпеки зберігання коштів клієнтів на банківських рахунках.
Наглядова діяльність Національного банку України охоплює всі банки, їх відокремлені підрозділи, афілійованих та споріднених осіб банків, банківські групи, учасників банківських груп на території України та за кордоном, установи іноземних банків в Україні, а також інших юридичних та фізичних осіб у частині дотримання вимог цього Закону щодо здійснення банківської діяльності.
Національний банк України для цілей банківського нагляду має право отримувати від державних органів та інших осіб інформацію, у тому числі конфіденційну, щодо фінансового/майнового стану засновників банку та осіб, що набувають або збільшують істотну участь у банку, їх ділової репутації, джерел походження коштів, що використовуватимуться для формування статутного капіталу банку.
Державні органи та інші особи зобов`язані протягом 20 днів з дня отримання запиту Національного банку України надати йому відповідну інформацію.
При здійсненні банківського нагляду Національний банк України має право вимагати від банків та їх керівників, банківських груп, учасників банківських груп усунення порушень банківського законодавства, виконання нормативно-правових актів Національного банку України для уникнення або подолання небажаних наслідків, що можуть поставити під загрозу безпеку коштів, довірених таким банкам, або завдати шкоди належному веденню банківської діяльності. У разі якщо Національний банк України при здійсненні банківського нагляду дійшов висновку, що система управління ризиками банку є неефективною та/або неадекватною, банк зобов`язаний на вимогу Національного банку України невідкладно розробити та подати на погодження Національному банку України відповідний план заходів, спрямованих на усунення недоліків.
Національний банк України має право запровадити особливий режим контролю за діяльністю банку та призначити куратора банку. Особливий режим контролю є додатковим інструментом банківського нагляду. Під час здійснення особливого режиму контролю за діяльністю банку Національний банк України має право заборонити банку використовувати для розрахунків прямі кореспондентські рахунки та/або вимагати від банку проведення розрахунків виключно через консолідований кореспондентський рахунок.
Куратор банку має право вимагати виключно в письмовій формі від керівників банку усунення порушень банківського законодавства, виконання нормативно-правових актів Національного банку України, надання письмових пояснень з питань дотримання банківського законодавства, нормативно-правових актів Національного банку України, виконання вимог та обмежень у діяльності банку, встановлених Національним банком України, а також щодо проведення банком будь-яких операцій.
Куратор банку має право отримувати згідно з вимогами, встановленими нормативно-правовими актами Національного банку України, від вкладників та інших кредиторів банку інформацію, необхідну для забезпечення контролю за станом виконання банком своїх зобов`язань.
При здійсненні банківського нагляду Національний банк України може користуватися послугами інших установ за окремими угодами.
У разі відкликання у банку банківської ліцензії Національний банк України повідомляє про це відповідні органи банківського нагляду інших держав, в яких банк мав філії або кореспондентські та інші рахунки.
Національний банк України здійснює банківський нагляд у формі інспекційних перевірок та безвиїзного нагляду.
Національний банк України у межах безвиїзного нагляду має право письмово вимагати від банку копії документів, а також письмові пояснення з питань його діяльності.
Банк зобов`язаний надавати на письмову вимогу Національного банку України відповідну інформацію та копії документів.
Національний банк України у разі розгляду питань щодо застосування заходів впливу до конкретного банку має право запрошувати для надання пояснень голову правління або голову ради цього банку.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 Закону №679-ХІV у разі порушення банками або іншими особами, які можуть бути об`єктом перевірки Національного банку України відповідно до цього Закону, банківського законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, нормативно-правових актів Національного банку України, його вимог, встановлених відповідно до статті 66 цього Закону, або здійснення ризикової діяльності, яка загрожує інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, застосування іноземними державами або міждержавними об`єднаннями або міжнародними організаціями санкцій до банків чи власників істотної участі у банках, що становлять загрозу інтересам вкладників чи інших кредиторів банку та/або стабільності банківської системи, Національний банк України адекватно вчиненому порушенню або рівню такої загрози має право застосувати заходи впливу, до яких належать, і штраф.
Відповідно до п. 3.1 глави 3 розділу І Положення про застосування Національним банком України заходів впливу, затвердженого постановою ПНБУ від 17.08.2012 №346 (далі - Положення №346) Національний банк застосовує заходи впливу за порушення банками, їх відокремленими підрозділами, філіями іноземних банків, банківськими групами, відповідальними особами банківських груп, іншими учасниками банківських груп чи іншими особами, які є об`єктом перевірки Національного банку згідно із Законом про банки (далі - банки), банківського законодавства, законодавства з питань фінансового моніторингу або здійснення ризикової діяльності, що загрожує інтересам вкладників чи інших кредиторів банку (далі - ризикова діяльність), або в разі застосування іноземних санкцій, на підставі результатів (матеріалів):
інспекційних перевірок діяльності банків;
перевірок банків з питань дотримання вимог законодавства з питань фінансового моніторингу (виїзна перевірка з питань фінансового моніторингу, безвиїзний нагляд з питань фінансового моніторингу);
безвиїзного банківського нагляду за діяльністю банків;
аналізу дотримання банками вимог банківського законодавства з використанням статистичної звітності, щомісячних і щоденних балансів тощо;
перевірок діяльності банків аудиторськими фірмами, які мають право відповідно до законодавства України на проведення аудиторських перевірок банків;
перевірок дотримання банками валютного законодавства [виїзні та невиїзні (камеральні) перевірки];
контролю за усуненням банками виявлених у їх діяльності порушень, виконанням рішень Національного банку про застосування заходів впливу, виконанням пред`явлених (висунених) вимог, припиненням здійснення ризикової діяльності, відповідністю ділової репутації керівників банків вимогам законодавства України;
пропозицій куратора банку;
що містять інформацію, отриману від відповідних органів інших держав, міждержавних об`єднань або міжнародних організацій, органів державної влади України, та/або офіційно опубліковану (оприлюднену, у тому числі шляхом розміщення на їх офіційних веб-сайтах) ними інформацію про застосування іноземних санкцій;
нагляду за дотриманням банками та іншими особами, які охоплюються наглядовою діяльністю Національного банку, вимог банківського законодавства та нормативно-правових актів Національного банку з питань реєстрації та ліцензування банків, набуття (збільшення) істотної участі в банку та розкриття інформації про структуру власності.
Пунктом 3.2 глави 3 розділу І Положення №346 передбачено, що заходи впливу, що застосовуються Національним банком до банків, мають бути адекватними конкретним порушенням, які ними були допущені.
Вибір адекватних заходів впливу, які застосовуються до банків відповідно до Закону про банки та цього Положення, має здійснюватися з урахуванням: характеру допущених банком порушень; причин, які зумовили виникнення виявлених порушень; загального фінансового стану банку; розміру можливих негативних наслідків для кредиторів і вкладників; інформації Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) щодо порушення банками вимог, установлених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон про систему гарантування), результатів перевірки банків Фондом гарантування.
Відповідно до п. 9.1 глави 9 розділу ІІ Положення №346 Національний банк має право накладати штрафи на банки, філії іноземних банків, власників істотної участі в банку, відповідальних осіб банківських груп, інших учасників банківських груп.
Зокрема, Національний банк накладає штрафи в разі встановлення факту здійснення ризикової діяльності або допущення, зокрема, таких порушень:
порушення порядку, строків і технології виконання операцій, що встановлені нормативно-правовими актами Національного банку;
подання недостовірної інформації, неподання інформації, документів (копій документів) та письмових пояснень з питань діяльності банку на письмову вимогу уповноваженої посадової особи Національного банку або уповноважених Національним банком осіб на проведення перевірки;
порушення вимог нормативно-правового акта Національного банку, що регулює порядок заповнення та подання статистичної звітності Національному банку, а саме: за неподання/несвоєчасне подання статистичної звітності або подання недостовірної статистичної звітності; подання недостовірної/неподання/несвоєчасне подання інформації про структуру власності, незабезпечення виконання банком вимог законодавства України щодо розкриття інформації про структуру власності;
невиправлення звітності в порядку, установленому Національним банком;
порушення банком порядку формування та зберігання обов`язкових резервів;
порушення економічних нормативів регулювання діяльності банків;
порушення вимог нормативно-правових актів Національного банку щодо залучення коштів на умовах субординованого боргу до капіталу банку та дострокового його погашення;
недотримання банком розміру резервування коштів за договором про залучення уповноваженим банком депозиту, кредиту (позики) в іноземній валюті від нерезидента;
порушення встановлених Національним банком значень лімітів загальної (довгої, короткої) валютної позиції банку (Л13-1, Л13-2);
порушення банком вимог, установлених нормативно-правовим актом Національного банку щодо відкриття відокремлених підрозділів банку, або надання банком інформації про відкриття свого відокремленого підрозділу, що містить неправдиві відомості, або невідповідність діяльності такого відокремленого підрозділу вимогам банківського законодавства;
ненадання банком повідомлення або несвоєчасне повідомлення про внесення змін до положення про відокремлений підрозділ банку, або про прийняття рішення про закриття відокремленого підрозділу банку, або про фактичне припинення діяльності відокремленого підрозділу банку;
недотримання банком умов, визначених нормативно-правовими актами Національного банку для здійснення інвестиції, або здійснення інвестиції без письмового дозволу Національного банку;
невиконання банком вимог нормативно-правових актів Національного банку щодо проведення уповноваженими Національним банком особами перевірки банку;
порушення інших вимог нормативно-правових актів Національного банку;
ненадання/несвоєчасне надання банком повідомлення щодо виконання письмового застереження, невиконання в установлений строк вимог Національного банку щодо усунення виявлених у діяльності банку порушень;
недотримання відповідальною особою банківської групи, іншим учасником банківської групи вимог нормативно-правових актів Національного банку щодо нагляду на консолідованій основі;
порушення вимог законодавства з питань фінансового моніторингу;
невиконання вимог куратора банку;
повторного порушення обсягу купівлі іноземної валюти.
Пунктом 9.6 глави 9 розділу ІІ Положення №346 передбачено, що штраф за порушення в діяльності відокремленого підрозділу банку накладається безпосередньо на банк - юридичну особу.
Штраф за подання недостовірної інформації, неподання інформації, документів (копій документів) та письмових пояснень з питань діяльності банку на письмову вимогу уповноваженої посадової особи Національного банку або уповноважених Національним банком осіб на проведення перевірки (крім із питань фінансового моніторингу) накладається на банк:
за перше порушення протягом календарного року - у розмірі 0,05 відсотка від суми зареєстрованого статутного капіталу банку;
за друге і подальші порушення протягом календарного року - у розмірі 0,1 відсотка від суми зареєстрованого статутного капіталу банку.
Недостовірною інформацією (крім із питань фінансового моніторингу) є інформація, що не підтверджена чи суперечить даним первинних документів.
Позивач вказує, що НБУ у якості заходу впливу мав би обмежитись письмовим застереженням.
Відповідно до пп. 1.1. розділу 1 Положення №346 Національний банк у разі потреби висування до банку вимоги щодо усунення порушення банківського законодавства, законодавства з питань фінансового моніторингу, нормативно-правових актів Національного банку та/або вжиття заходів щодо недопущення таких порушень у подальшій діяльності застосовує до банку такий захід впливу, як письмове застереження.
Керуючись приписами пп. 1.3. розділу 1 Положення №346 Національний банк у письмовому застереженні висловлює банку своє занепокоєння станом його справ, указує на допущені порушення банківського законодавства, законодавства з питань фінансового моніторингу, нормативно-правових актів Національного банку або недоліки в роботі та за потреби конкретні заходи, яких потрібно вжити банку у визначені строки з метою їх усунення та/або недопущення надалі, зокрема щодо:
а) усунення конкретних порушень чи недоліків у діяльності банку або його відокремленого підрозділу, які безпосередньо ще не вплинули на його фінансовий стан, але в майбутньому можуть призвести до його погіршення та загрози інтересам вкладників і кредиторів банку;
б) усунення банком порушень економічних нормативів;
в) зменшення невиправданих витрат банку;
г) обмеження невиправдано високих процентних виплат за залученими коштами;
ґ) виправлення (коригування) фінансової звітності банку за результатами банківського нагляду;
д) неподання на письмову вимогу Національного банку або уповноваженої Національним банком особи документів для проведення перевірки;
е) забезпечення проведення обов`язкової аудиторської перевірки банку та подання висновків аудиторськими фірмами відповідно до законодавства про аудиторську діяльність;
є) недопущення повторного порушення порядку формування та зберігання обов`язкових резервів протягом календарного року;
ж) порушення банком вимоги щодо обмеження в частині перевищення загального обсягу купівлі іноземних валют та банківських металів за гривні над обсягом їх продажу, що встановлене нормативно-правовим актом Національного банку з питань урегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України (далі - порушення обсягу купівлі іноземної валюти);
з) порушення вимог законодавства з питань фінансового моніторингу;
и) інших порушень.
Відповідно до пп. 1.8. розділу 1 Положення №346 якщо банк допустив порушення, для усунення якого потрібно більше ніж два місяці, то письмове застереження до банку не застосовується. У цьому разі до банку має застосовуватися інший захід впливу.
Колегія суддів критично розцінює доводи позивача, що відповідач мав би застосувати такий захід впливу як письмове застереження, оскільки висування до банку вимоги щодо усунення порушення банківського законодавства у формі письмового застереження не є доцільним через те, що зі змісту листів АТ «Укргазбанк» до куратора банку та НБУ, вбачається що заміна системи відеоспостереження у приміщеннях банку буде відбуватися протягом 2016 року. Отже констатація у письмовому застереженні вказаного не пришвидшить темпи проведення відповідних робіт та не призведе до усунення такого порушення з боку позивача, як ненадання на вимогу НБУ інформації та документів.
За невиконання вимог статті 67 Закону України «Про банки та банківську діяльність» на позивача було накладено штраф у розмірах передбачених Пунктом 9.6 глави 9 розділу ІІ Положення №346, а саме - 0,05 відсотка від суми зареєстрованого статутного капіталу банку (6 918 500 грн.).
Колегія суддів зауважує, що Національний банк України як орган з конституційним статусом уповноважений застосовувати заходи впливу до банків, які порушують банківське законодавство, та визначати адекватність таких заходів. Прийняття рішення про застосування до банку одного із заходів впливу є дискреційними повноваженнями Національного банку України, які не можуть бути реалізовані іншими особами, у тому числі судом. Враховуючи висновок Верховного Суду у цій справі, суд має перевірити лише чи не є таке свавільним; чи ґрунтується воно на достовірних фактах; чи надано їм правильну оцінку та правову кваліфікацію; чи має воно раціональну основу.
Позивач вказував, що надання запитуваної інформації в повному обсязі було неможливим через недосконалість існуючої системи відеоспостереження (низький технічний стан обладнання, що зумовило сплив терміну зберігання архівних записів, неможливість в більшості випадків віддаленого доступу до матеріалів відеоспостереження). На підтвердження вказаного, ПАТ «Укргазбанк» надав суду копії: протоколу №2 від 23.02.2016, протоколу засідання комітету конкурсних торгів №82/16-дкт від 24.02.2016 стосовно затвердження документації конкурсних торгів, протоколу про розкриття пропозицій конкурсних торгів №82/16-р від 09.03.2016, протоколу розгляду та оцінки пропозицій конкурсних торгів №82/16-оц від 30.03.2016 на закупівлю системи відеоспостереження, оголошення про результат проведення процедури закупівлі №82/16.
Колегія суддів, зазначає, що листи позивача до куратора банку від 21.03.2016 ПАТ «Укргазбанк» та до відповідача від 23.03.2016 №148/3179/2016 не містять згадки про наявність додатків до них, отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та відповідачем, що НБУ на момент прийняття оскаржуваного рішення не мав можливості надати оцінку таким доказам та перевірити обґрунтованість наведених АБ «Укргазбанк» підстав невиконання ним вимог його уповноваженої особи та куратора. Колегія суддів вважає вірною позицію відповідача, що зазначення відповідної інформації банком щодо стану відеоспостереження у його відділеннях, непідтверджені ніякими доказами, не могли бути взяті ним до уваги. В той же час, позивач не був позбавлений можливості документально підтвердити інформацію, викладену у вказаних листах.
Відповідно до п. 41 розділу IV Правил з організації захисту приміщень банків в Україні, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10.02.2016 №63, банк зобов`язаний обладнати системою відеоспостереження з обов`язковою реєстрацією та архівацією відеосигналу строком не менше ніж три доби сховище для індивідуальних сейфів, робоче місце касира, зону клієнтів біля робочого місця касира та вхід/вихід клієнтів до банку.
Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги, що суд першої інстанції поклав на нього обов`язок доведення, що у його відділеннях відеоматеріали з робочого місця касира зберігаються більше трьох діб, оскільки в силу приписів КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Позивач же лише стверджує, що ним дотримано мінімальний строк збереження такої інформації, проте не спростовується протилежне належними доказами.
Крім того, у звіті про інспектування АБ «Укргазбанк» зазначено, що станом на 01.02.2013 приміщення відділень банку обладнані системою відеоспостереження з реєстрацією та архівацією сигналу строком більше трьох днів.
Отже, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що оскільки Національний банк України безпосередньо від свого імені звертався до позивача з листом щодо надання інформації, на який позивач відповів та надав затребувану інформацію частково, та за результатами розгляду його відповіді, відповідачем застосовано заходи впливу у вигляді накладення штрафу за невиконання вимог Національного банку України, обрана відповідачем кваліфікація правопорушення є вірною. Крім того, порушення ст. 67 та 73 Закону №679-ХІV передбачає застосування до банку штрафу у розмірах передбачених Пунктом 9.6 глави 9 розділу ІІ Положення №346, а саме - 0,05 відсотка від суми зареєстрованого статутного капіталу банку.
Стосовно інших посилань апеляційної скарги, то колегія суддів критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відтак, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням норм процесуального та матеріального права, судом першої інстанції встановлено всі обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст.ст. 242-245, 308, 310, 315-316, 321-322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 квітня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 28 липня 2021 року.

Головуючий суддя                                                                      В.Ю. Ключкович

Судді                                                                                          О.О. Беспалов

                                                                                                    А.Б. Парінов