Ухвала
15 липня 2021року
м. Київ
справа № 433/1754/17
провадження № 61-10479ск20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В., 
розглянув касаційну скаргу представника 
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Троїцького районного суду Луганської області від 08 вересня 2020 року та постанову Луганського апеляційного суду від 13 травня 2021 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2017 року публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - ПАТ «Ощадбанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5  про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 08 вересня 
2020 року позов задоволено.
Стягнуто солідарно зі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь 
ПАТ «Ощадбанк» заборгованість за договором про іпотечний кредит 
від 04 жовтня 2013 року № 276_199 в сумі 491 698,18 грн.
Стягнуто солідарно зі ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , 
ОСОБА_5 на користь ПАТ «Ощадбанк» заборгованість за договором про іпотечний кредит від 04 жовтня 2013 року № 276_199 в сумі 
491 698,18 грн.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постановою Луганського апеляційного суду від 13 травня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Троїцького районного суду Луганської області від 08 вересня 
2020 року в оскарженій частині змінено. Визначено загальну суму заборгованості за договором про іпотечний кредит від 04 жовтня 2013 року 
№ 276_199, що підлягає стягненню зі ОСОБА_1 , яка є солідарною боржницею зі ОСОБА_3 , в сумі 332 198,24 грн, з яких: 
117 490,42 грн - прострочений борг за кредитом за період з 03 листопада 2014 року по 27 вересня 2017 року; 7 042,38 грн - відсотки за користування кредитом за період з 01 серпня 2017 року по 27 вересня 2017 року; 
140 373,49 грн - прострочені відсотки за користування кредитом за період з 01 серпня 2014 року по 27 вересня 2017 року; 2 911,57 грн - 3 % річних за прострочення боргу за кредитом за період з 03 листопада 2014 року 
по 27 вересня 2017 року; 6 805,13 грн - 3 % річних за прострочення відсотків за користування кредитом за період 01 серпня 2014 року по 27 вересня 
2017 року; 16 774 грн - інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом за період з листопада 2014 року по серпень 2017 року; 
40 801,25 грн - інфляційні втрати за прострочення відсотків за користування кредитом за період з серпня 2014 року по серпень 2017 року.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
В іншій оскарженій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
У червні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга 
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , в якій заявник просить скасувати оскаржені судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень заявник зазначає те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 30 січня 
2018 року у справі № 161/16891/15-ц, від 27 травня 2021 року у справі 
№ 756/3350/15-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), а також вказує, що суди не дослідили належним чином зібрані у справі докази 
(пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
У прохальній частині касаційної скарги представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить поновити строк на касаційне оскарження рішення Троїцького районного суду Луганської області від 08 вересня 2020 року та постанови Луганського апеляційного суду від 13 травня 2021 року, посилаючись на те, що копію оскарженої постанови суду апеляційної інстанції було отримано ним 25 травня 2021 року, що підтверджується копією поштового конверту та інформацією з офіційного сайту «Укрпошта».
Оскільки причина пропуску цього процесуального строку є поважною, строк на касаційне оскарження на підставі частини другої статті 390 ЦПК України підлягає поновленню.
Касаційна скаргапредставника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Троїцького районного суду Луганської області від 08 вересня 
2020 року та постанову Луганського апеляційного суду від 13 травня 
2021 рокуподана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підставикасаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України. 
З урахуванням наведеного, касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
У касаційній скарзі заявник просить зупинити виконання рішення Троїцького районного суду Луганської області від 08 вересня 
2020 року та постанови Луганського апеляційного суду від 13 травня 
2021 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії (якщо рішення не передбачає примусового виконання).
Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання (дії) судового рішення. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або його дії, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, проте рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Враховуючи те, що заявник не навів переконливих аргументів на обґрунтування необхідності зупинення виконання оскаржених судових рішень, а також не надав доказів відкриття виконавчого провадження, заявлене клопотання про зупинення виконання оскаржених судових рішень задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Троїцького районного суду Луганської області від 08 вересня 
2020 року та постанови Луганського апеляційного суду від 13 травня 
2021 року.
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Троїцького районного суду Луганської області 
від 08 вересня 2020 року та постанову Луганського апеляційного суду 
від 13 травня 2021 року. 
Витребувати з Троїцького районного суду Луганської області 
вищезазначену цивільну справу (№ 433/1754/17).
У задоволенні клопотання представника  
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зупинення виконання рішенняТроїцького районного суду Луганської області від 08 вересня 
2020 року та постанову Луганського апеляційного суду від 13 травня 
2021 року - відмовити.
Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих 
до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, 
у строк до 30 липня 2021 року. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                    Є. В. Синельников
 
        С. Ф. Хопта
 
        В. В. Шипович