УХВАЛА

11 серпня 2021 року 
м. Київ
справа № 560/6910/20
адміністративне провадження № К/9901/28314/21  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стеценка С.Г.,
суддів: Стрелець Т.Г.,  Тацій Л.В., 
перевіривши касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.01.2021 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2021 у справі №560/6910/20 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Матвієнко Андрія Анатолійовича про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ
ОСОБА_1 звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому позивач просила:
- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ "Дельта Банк" як особи, яка має право на відшкодування коштів за Договором банківського вкладу;
- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" надати доповнення до переліку рахунків до Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб для затвердження у реєстрі відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого Уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими має право на відшкодування коштів за Договором банківського вкладу (депозиту) "Зростаючий" у доларах США від 17 лютого 2015 року №005-22514-170215.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 27.01.2021, яке було залишене без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2021, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Матвієнко Андрія Анатолійовича щодо не внесення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу № 005-22514-170215 "Зростаючий" від 17.02.2015.
Зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Матвієнко Андрія Анатолійовича включити інформацію про ОСОБА_1 до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням суми, що підлягає відшкодуванню, згідно з договором банківського вкладу № 005-22514-170215 "Зростаючий" від 17.02.2015, укладеного між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк". 
Не погодившись із зазначеними судовими рішеннями, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції, та  прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.
Дослідивши зміст касаційної скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, колегія суддів дійшла висновку про те, що у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити з огляду на наступне.
Приписи пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України передбачають, що однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Цей принцип конкретизований у положеннях частини першої статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України) й частини першої статті 328 КАС України, згідно з якими учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.
Колегія суддів звертає увагу, що розгляд справи здійснювався у суді першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.
Водночас за правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Доведення зазначених вище обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
У касаційній скарзі скаржник не навів обставин, передбачених у пункті 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Враховуючи, що оскаржувані судові рішення прийнято у справі розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України випадки відсутні, у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в ухвалі щодо неприйнятності у справі Азюковська проти України (Azyukovska v. Ukraine) від 09 жовтня 2018 року (заява № 26293/18), в якій заявником оскаржувалась відмова суду касаційної інстанції у відкритті касаційного провадження у зв`язку з віднесенням справи до категорії справ незначної складності. Так, Суд вказав, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 257, 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Уповноваженої особи Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.01.2021 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2021 у справі №560/6910/20 за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	С.Г. Стеценко Т.Г. Стрелець   Л.В. Тацій