УХВАЛА
 
27 вересня 2021 року
м. Київ
справа № 544/1401/20
провадження № 61-15397ск21 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 01 березня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 19 липня 2021 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Пирятинська міська рада Полтавської області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,
ВСТАНОВИВ:
15 вересня 2021 року  ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслала на адресу Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 01 березня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 19 липня 2021 року.
Вивчивши касаційну скаргу, суд дійшов висновку, що вона не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху, виходячи з таких підстав.
Касаційна скарга оформлена з порушенням вимог статті 392 ЦПК України, оскільки скаржником не було зазначено підстави касаційного оскарження.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). 
Касаційна скарга всупереч до вимог статті 392 ЦПК України не містить чітких посилань на підстави касаційного оскарження. Скаржник узагальнено посилається на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, натомість, чітко не зазначає підставу касаційного оскарження та не викладає її нормативно-правового обґрунтування.
Належне зазначення скаржником підстав для касаційного оскарження є обов`язковою умовою щодо оформлення касаційної скарги, яка необхідна для подальшого вирішення питання про відкриття касаційного провадження та для подальшого розгляду касаційної скарги.
Скаржником не виконано в повній мірі вимоги законодавства стосовно зазначення підстав касаційного оскарження, в зв`язку з чим касаційна скарга не відповідає вимогам статті  392 ЦПК України.
Суд касаційної інстанції роз`яснює, що скаржнику для усунення даного недоліку, а також з метою недопущення подвійного тлумачення змісту касаційної скарги, необхідно надати до суду уточнену касаційну скаргу, в якій згрупувати, систематизувати та чітко зазначити підставу(и) касаційного оскарження судових рішень у відповідності до визначеного статтею 389 ЦПК України переліку підстав для касаційного оскарження судових рішень та їх відповідне мотивування. 
Тобто, заявнику слід чітко зазначити конкретний (конкретні) пункт (пункти) частини другої статті 389 ЦПК України, який (які) відповідно до змісту касаційної скарги є підставою (підставами) для подачі даної касаційної скарги та відповідне обґрунтування (посилання на норму закону, правові висновки Верховного Суду, висловлені в подібних правовідносинах тощо) з урахуванням вимог цієї ухвали.
За подання касаційної скарги не сплачений судовий збір.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
За правилами частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
За правилами статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою касаційної скарги на рішення суду розмір судового збору дорівнює 200% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, скарги.
Так ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду в листопаді 2020 року та заявила чотири позовні вимоги немайнового характеру.
Відповідно до вимог статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною собою позовної заяви немайнового характеру підлягає сплаті судовий збір, який дорівнює 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01 січня 2020 року був встановлений у розмірі 2102 грн.
Таким чином, з врахуванням частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви підлягав сплаті судовий збір по 840,80 грн за кожну позовну вимогу немайнового характеру.
Оскільки ОСОБА_1 оскаржує судові рішення лише в частині трьох позовних вимог, то за подання касаційної скарги з врахуванням вимог частини четвертої статті 6 Закону України «Про судовий збір» підлягає сплаті судовий збір у розмірі 5 044,80 грн (2102х0,4х3х200%).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до             ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд,055)».
На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду оригінал документу, що підтверджує його сплату, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону
Крім того, касаційна скарга подана поза межами строку на касаційне оскарження.
В скарзі ОСОБА_1 порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження, в обґрунтування якого посилається на те, що копію оскаржуваної постанови отримала 19 серпня 2021 року, в зв`язку з чим вважає, що строк на касаційне оскарження був пропущений з поважних причин та просить його поновити.
Проте, такі причини пропуску строку суд не визнає поважними, виходячи з таких підстав.
Оскаржувана постанову проголошена 19 липня 2021 року. Відомостей про дату складання повного тексту мотивувальна частина оскаржуваної постанови не містить. За таких обставин строк на касаційне оскарження сплинув 18 серпня 2021 року. Касаційну скаргу подано 15 вересня 2021 року, тобто поза межами строку на касаційне оскарження.
Всупереч вимогам статті 81 ЦПК України до скарги не додано належних та допустимих доказів дати отримання скаржником копії оскаржуваної постанови, а суд касаційної інстанції не уповноважений вирішувати такого роду процесуальні питання, ґрунтуючись виключно на припущеннях скаржника, в зв`язку з чим причини пропуску строку на касаційне оскарження суд визнає неповажними.
За таких обставин касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду та на підставі вимог статей 185, 393 ЦПК України підлягає залишенню без руху.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ :
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 01 березня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 19 липня 2021 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                              А. А. Калараш