Справа № 991/4793/21
Провадження 1-кс/991/4867/21

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2021 року                                                                 м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу  ОСОБА_3 на бездіяльність директора Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань згідно повідомлення про вчинення кримінального правопорушення,-
ВСТАНОВИВ:
До Вищого антикорупційного суду надійшла вказана скарга ОСОБА_3 на бездіяльність директора Національного антикорупційного бюро України, в якій він просив:
- визнати бездіяльність директора НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення, після отримання його заяви із повідомленням про злочин від 16.07.2021 незаконною;
- зобов`язати посадових осіб Національного антикорупційного бюро України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 364 КК України «Зловживання владою або службовим становищем, що спричинило тяжкі наслідки» на народного депутата України ОСОБА_4 , надати заявнику витяг з ЄРДР та розпочати досудове розслідування у відповідності до вимог КПК України; 
- зобов`язати додатково директора Національного антикорупційного бюро України повідомити про підозру народному депутатові України ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України на підставі повідомлення ОСОБА_3 про злочин від 16.07.2021.
В обґрунтування скарги зазначив, що 16.07.2021 ним на e-mail: info@nabu.gov.ua 16.07.2021 було надіслано заяву із повідомленням про злочин разом з додатками. В повідомленні йшлося про злочин, вчинений народним депутатом України ОСОБА_4 , який незаконно здійснив заволодіння об`єктом інтелектуальної власності знаком БУРКУТ без згоди власника – ОСОБА_3 . Вказані дії містять ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 364 КК України.
Однак відомості, викладені у вказаному повідомленні про злочин до ЄРДР не внесені та досудове розслідування не розпочато, у зв`язку з чим заявник звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність директора НАБУ.
Представник особи, бездіяльність якої оскаржується, до суду не з`явився, надіслав заяву по справі, в якій зазначив, що Національним антикорупційним бюро України дійсно було отримане зазначене звернення щодо можливого вчинення кримінального правопорушення, однак відомості згідно вказаного звернення до ЄРДР не вносилися, оскільки воно не містило достатніх об`єктивних даних щодо наявності складу кримінальних правопорушень, які відносяться до підслідності НАБУ, про що було повідомлено заявника листом від 22.07.2021 №11-188/22545. Заявника повідомлено, що заява ОСОБА_3 , як і попередні неодноразово надіслані ним аналогічні заяви, скерована для розгляду в межах повноважень до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві та до Міністерства економіки України, оскільки порушені у заявах питання не віднесено до компетенції Національного антикорупційного бюро України. У задоволенні скарги заявника просив відмовити та розглянути скаргу без участі представника Національного бюро.
Заявник ОСОБА_3 в прохальній частині скарги та в заяві про долучення до матеріалів справи просив розгляд здійснювати без його участі, доводи наведені в скарзі підтримує в повному обсязі.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Встановлено, що 16.07.2021 ОСОБА_3 на e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1  було надіслано заяву із повідомленням про злочин разом з додатками. В повідомленні йшлося про злочин, вчинений народним депутатом України ОСОБА_4 , який незаконно здійснив заволодіння об`єктом інтелектуальної власності знаком БУРКУТ без згоди власника – ОСОБА_3 . Вказані дії на думку заявника містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України.
В той же час повідомлення про злочин було адресоване Генеральному прокурору ОСОБА_5 , проте надіслано заявником на електронну скриньку, що належить Національному антикорупційному бюро України.
Вказана заява була зареєстрована в Національному антикорупційному бюро України 19.07.2021 за вхідним №К-9039.
Враховуючи, що відомості за вказаною заявою ОСОБА_3 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були, заявник звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність директора Національного антикорупційного бюро України.
Статтею 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Частиною 1 статті 306 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.
 Відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України та Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генерального прокурора України від 17 серпня 2012 р. № 69 слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Виходячи зі змісту ч.1 ст.214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.      
Такий обов`язок слідчого і прокурора визначено ч.1 ст. 2 КК України, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Тобто, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину) і саме такі фактичні дані мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.
Аналізуючи норми ст.ст. 214,303 КПК України, які свідчать про те, що предметом судового контролю судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто така заява, як передумова для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, має містити достатні дані про наявність в описаній заявником події ознак кримінального правопорушення.      
В заяві ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення зазначено наступне.
За твердженням заявника народний депутат України ОСОБА_4 незаконно здійснив заволодіння об`єктом інтелектуальної власності знаку, а саме позначення утвореного з оригінально виконаного напису кирилицею БУРКУТ без згоди власника ОСОБА_3 для 41 та 43 класів згідно індексів міжнародної класифікації товарів і послуг для реєстрації знаків та переліків товарів і послуг, використавши свій статус народного депутата України та службове становище у власних корисливих мотивах, отримавши таким чином в незаконний спосіб із підробленням документів реєстрацію знаку БУРКУТ за №258003 зареєстрованого 25.04.2019 року на заявника ОСОБА_4 АДРЕСА_1 , у відповідності до Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», Положення про державний реєстр свідоцтв України для знаків для товарів і послуг, Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо створення національного органу інтелектуальної власності». А тому в його діях вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.
Враховуючи приписи ч.1 ст.2, п.10 ч.1 ст.3, ч.1 та п.4 ч.5 ст. 214  КПК України  можливо зробити висновок, що однією із обов`язкових  умов для внесення відомостей до ЄРДР є повідомлення/виявлення діяння/бездіяльності, яке  містить  ознаки складу  злочину, передбаченого особливою частиною КК України. Внесення до ЄРДР короткого викладу обставин, які вказують на наявні в діянні  ознаки складу злочину, підтверджує обґрунтованість початку досудового розслідування.
Відповідна правова позиція також викладена у Висновку Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства, від 01 липня 2013 року, в якому також зазначено, що положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Об`єктивна сторона злочину - це сукупність ознак, які визначають зовнішню сторону злочину і характеризують суспільно-небезпечне діяння (дію або бездіяльність), його негативні наслідки та причинний зв`язок між діянням та наслідками, який обумовив настання останніх, а також місце, час, обстановку, спосіб, знаряддя та засоби вчинення злочину.
Таким чином, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, крім іншого, вноситься інформація про сукупність ознак, які свідчили б про вчинення того чи іншого злочину, і дали змогу кваліфікувати дії або бездіяльність, про яку йдеться в повідомлені про злочин, за відповідними статтями кримінального кодексу.
Стаття 364 Кримінального кодексу України передбачає кримінальну відповідальність за вчинення такого кримінального правопорушення як зловживання владою або службовим становищем.
При цьому, об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, має три обов`язкові ознаки: діяння – використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, що полягає у певних діях або бездіяльності суб`єкта; наслідки, що виявляються у завданні істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб; причинний зв`язок між діянням і наслідками.
Кваліфікуючою ознакою злочину, є спричинення тяжких наслідків (ч.2 ст.364 КК України).
Відсутність хоча б однієї із зазначених ознак свідчить про відсутність складу злочину, передбаченого ст. 364 КК України.
В свою чергу, зловживання владою характеризується як вчинене всупереч інтересам служби використання службовою особою, яка є представником законодавчої, виконавчої чи судової влади, своїх повноважень і можливостей щодо пред`явлення вимог і прийняття рішень, обов`язкових для виконання іншими фізичними або юридичними особами. Зловживання службовим становищем – це вчинене всупереч інтересам служби використання службовою особою своїх повноважень і можливостей, пов`язаних із займаною посадою.
Отже, виходячи з положень статті ст. 364 КК України, дана стаття передбачає відповідальність саме за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.
В свою чергу, в заяві йдеться мова про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.364КК України. 
При цьому, у вказаній заяві відсутні факти та твердження заявника щодо існування обставин, які б свідчили про наявність в діях народного депутату України ОСОБА_4 ознак злочину, передбаченого ч.2 ст.364 КК України та власне заява ґрунтується лише на суб`єктивному уявленні щодо правомірності використання об`єкту інтелектуальної власності. 
ОСОБА_3 у скарзі посилається на ч.4 ст. 214 КПК України як на підставу для обов`язкового внесення до ЄРДР будь-яких відомостей про вчинене кримінальне правопорушення, але у цій частині передбачено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається. 
Мова йде саме про прийняття та реєстрацію заяв та повідомлень, а внесення відомостей до реєстру є вже іншою дією, про що вказано у наступній частині 5-й вказаної статті.
Як вже зазначалося, відповідно до приписів ч.1 ст.2, п.10 ч.1 ст.3, ч.1 та п.4 ч.5 ст. 214  КПК України, однією із обов`язкових  умов для внесення відомостей до ЄРДР є виявлення діяння, яке  містить ознаки складу  злочину, передбаченого особливою частиною КК України. Внесення до ЄРДР короткого викладу обставин, які вказують на наявні в діянні  ознаки складу злочину, підтверджує обґрунтованість початку досудового розслідування.
Натомість, заява ОСОБА_3 не містить конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, щоб надавали підстави для кваліфікації відомостей, викладених в заяві про злочин за ст. 364 КК України та внесення коротких відомостей про них до Єдиного реєстру досудових розслідувань, щоб в подальшому проводити їх досудове розслідування. Вказане позбавляє орган досудового розслідування можливості провести перевірку конкретних фактів на предмет наявності/відсутності у діях/бездіяльності особи складу злочину.
Окрім того, з наданих заявником пояснень та зі змісту повідомлення про злочин від 16.07.2021 вбачаються ознаки наявності спору між заявником ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стосовно об`єктів інтелектуальної власності та який може бути предметом розгляду в порядку господарського судочинства.
За наведених обставин не вбачається підстав для внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, про які вказує заявник у своїй скарзі.      
Поряд з цим, в скарзі заявником ставиться питання про зобов`язання директора Національного антикорупційного бюро України повідомити про підозру народному депутатові України ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України на підставі повідомлення ОСОБА_3 про злочин від 16.07.2021, що є виключними повноваженнями слідчого та прокурора, втручання у процесуальну діяльність яких забороняється, а тому така вимога до слідчого судді є неспроможною.
Згідно правової позиції, викладеної у рішенні Європейського суду з прав людини (Рішення Суду "Артіко проти Італії" (Artico c. Italie) від 13.05.1980 р.), не гарантується захист теоретичних і ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних. Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.      
З урахуванням викладеного, підстави для зобов`язання уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України виконати вимоги ч.1 ст.214 КПК України і внести відповідні відомості про кримінальне правопорушення в ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 16.07.2021 відсутні.    
Керуючись статтями 9, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя 
УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність директора Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань згідно повідомлення ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 16.07.2021, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя                                                                                                  ОСОБА_1