Ухвала
 
04 серпня 2021 року
м. Київ
 
справа № 689/2116/20
провадження № 61-12226ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,
 
вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника Військової частини НОМЕР_1 – ОСОБА_1 на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 01 березня 2021 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 17 червня 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про скасування рішення житлової комісії та наказу, зобов`язання вчинити дії,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У листопаді 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , у якому, з урахуванням збільшених позовних вимог, просив визнати протиправним та скасувати пункт перший наказу командира Військової частини  НОМЕР_1 від 27 травня 2020 року та рішення житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом від 15 травня 2020 року № 10, які стосуються зарахування його на квартирний облік у загальну чергу з 15 травня 2020 року, та з 15 травня 2020 року – у першочерговому порядку; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 зарахувати його на квартирний облік в загальній черзі з 24 січня 2003 року та в першочерговому порядку – з 15 травня 2017 року.
 
Свої вимоги обґрунтовував тим, що із липня 1998 року він проходить військову службу у Збройних Силах України. При проходженні військової служби переміщався неодноразово у військові частини, які знаходяться в іншій місцевості. За час проходження військової служби постійним житлом не забезпечувався, що підтверджується відповідними довідками з місць проходження служби.
 
При зверненні до Військової частини НОМЕР_1 з рапортом про зарахування його на квартирний облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання як такого, що набув право (має календарну вислугу на військовій службі більше 20 років), та до списку осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, його рапорт задоволено лише частково. Відповідно до витягу з протоколу від 15 травня 2020 року № 10 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 та витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_1 №107 від 27 травня 2020 року його зараховано на квартирний облік у загальній черзі із 15 травня 2020 року, та в першочерговому порядку як учасника бойових дій теж із 15 травня 2020 року. При цьому відповідачем не враховано періоди часу його попереднього перебування на квартирному обліку в інших військових частинах в загальній черзі із 24 січня 2003 року, та в першочерговому порядку – з 15 травня 2017 року. Таке рішення житлової комісії військової частини та наказ командира військової частини щодо його затвердження є незаконним та підлягають скасуванню, оскільки порушують його права щодо забезпечення житлом з урахуванням часу попереднього перебування на квартирному обліку в загальній черзі з 24 січня 2003 року та в першочерговому порядку з 15 травня 2017 року.
 
Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 01 березня 2021 року позов задоволено частково.
 
Скасовано рішення житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 , що оформлене протоколом від 15 травня 2020 року № 10, та наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 27 травня 2020 року «Про оголошення рішення житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 , прийнятого протоколом №10 від 15 травня 2020 року» у частинах про зарахування капітана ОСОБА_2 на облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання з 15 травня 2020 року як такого, що набув право (має календарну вислугу на військовій службі більше 20 років); та до списку осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень з 15 травня 2019 року (2020 року – з урахуванням описки).
 
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 та її житлову комісію повторно розглянути питання щодо зарахування капітана ОСОБА_2 на облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання як такого, що набув право (має календарну вислугу на військовій службі більше 20 років); та до списку осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, з урахуванням рапорту ОСОБА_2 від 01 липня 2018 року, поданого 01 серпня 2018 року за вхідним № 527, відомостей та документів про час перебування на квартирному обліку з 24 січня 2003 року по 05 лютого 2018 року, та списках осіб, які мають право на першочергове отримання житлових приміщень з 15 травня 2017 року по 05 лютого 2018 року. У задоволенні інших вимог відмовлено.
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відсутні підстави для зобов`язання відповідача взяти позивача на облік з покращення житлових умов у загальну чергу з часу попереднього обліку (з 24 січня 2003 року), у першочерговому порядку з 15 травня 2017 року, оскільки у такому випадку судове рішення підмінить собою рішення житлової комісії та наказу командира із спірного питання, які ще не приймалися, та буде втручанням у дискреційні повноваження, які ще не реалізовані.Належним способом захисту є скасування відповідних рішень та покладення обов`язку на Військову частину НОМЕР_1 та її житлову комісію повторно розглянути питання щодо зарахування капітана ОСОБА_2 на облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання як такого, що набув право (має календарну вислугу на військовій службі більше 20 років); та до списку осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень. 
 
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 17 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.
 
Рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 01 березня 2021 року у частині відмови у задоволенні позову та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 та її житлову комісію повторно розглянути питання щодо зарахування капітана ОСОБА_2 на облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання як такого, що набув право (має календарну вислугу на військовій службі більше 20 років); та до списку осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, скасовано та ухвалено нове рішення в цій частині.
 
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 зарахувати капітана ОСОБА_2 на облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання з 24 січня 2003 року, а також зарахувати до списку осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень з 15 травня 2017 року.
 
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що усі питання, пов`язані із перебуванням військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, по квартирному обліку вирішуються також і в судовому порядку, а тому вимога ОСОБА_2 про зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 зарахувати його на квартирний облік в загальній черзі з 24 січня 2003 року та в першочерговому порядку – з 15 травня 2017 року підлягає задоволенню.
 
20 липня 2021 року представник Військової частини НОМЕР_1 – Бердули П. Л. звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 01 березня 2021 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 17 червня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. 
 
Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.
 
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення.
 
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
 
Верховний Суд вважає, що ця справа є малозначною в силу своїх властивостей, при цьому суд врахував предмет позову (скасування рішення житлової комісії та наказу, зобов`язання зарахувати на квартирний облік) та характер правовідносин, у яких виник спір.
 
Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.
 
При цьому Верховний Суд враховує рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року № R (95) 5, згідно з якими державам-членам необхідно вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
 
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
 
Касаційна скарга не містить посилання на підстави, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.
 
Оскільки, касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, і касаційна скарга не містить передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
 
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника Військової частини НОМЕР_1 – ОСОБА_1 на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 01 березня 2021 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 17 червня 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про скасування рішення житлової комісії та наказу, зобов`язання вчинити діївідмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	О. В. Ступак     І. Ю. Гулейков     Г. І. Усик