Справа № 732/738/21 	Головуючий у 1 інстанції Карпинська Н. М. 	
Провадження № 33/4823/337/21 	  	
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП. 	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2021 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М., 

Розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Городнянського районного суду Чернігівської області від 01 червня 2021 року, 

                               В С Т А Н О В И В  :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, працюючий ТОВ «Візард-Софт», зареєстрований по АДРЕСА_1 , адреса для листування АДРЕСА_2 ,
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП  з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування  транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн судового збору.
  
Як установив суд, 09 травня 2021 року о 23 годині 47 хвилин  на автодорозі Н-28 між с. Полісся та с. Бутівка, на порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Форд Сієра, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі  ОСОБА_1    просить постанову суду  скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП  за  відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, або звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, за  малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.
Аргументує тим, що постанова суду не відповідає вимогам ч. 2 ст. 283 КУпАП,  під час судового розгляду судом були допущені  порушення норм матеріального та процесуального права,  а також його право на захист, оскільки судовий розгляд відбувся за його відсутності.
Вказує на те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння був проведений з порушенням вимог Інструкції, із застосуванням приладу Алкофор 505, документи про сертифікацію якого відсутні у матеріалах справи, а сам прилад не дозволений до використання МОЗ та Держспоживстандартом, що вказує на недійсність отриманих результатів про стан  сп`яніння.
Сам огляд був проведений на місці зупинки без участі двох свідків, йому не було запропоновано пройти   огляд у закладі охорони здоров`я, та після огляду він не був відсторонений від керування транспортним засобом. Крім того,  у матеріалах справи відсутні відомості щодо пропозиції чи відмови від здачі предметів дослідження біологічного середовища, як того вимагає Інструкція. Акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не був складений.
Оскільки огляд на стан алкогольного сп`яніння був проведений з порушенням вимог чинного закону, його результати вважаються недійсними та не можуть бути прийняті до уваги, а зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення показники не можуть вважатись допустимим доказом, що дає підстави апеляційному суду дійти висновку про те, що стан алкогольного сп`яніння не був встановлений. 
Зміст постанови суперечить вимогам ч. 2 ст. 283 КУпАП, якими визначено, що постанова повинна містити, зокрема, опис обставин, установлених при розгляді справи. Як убачається з оскаржуваної постанови суду, фактичні обставини події правопорушення, у вчиненні якого його визнано винним, сформульовані не з власних висновків суду за результатами розгляду справи, а з посиланням на зміст протоколу про адміністративне правопорушення. Тобто, з постанови суду не убачається, які ж обставини були встановлені саме судом під час судового розгляду.
На думку апелянта, перелічені ним порушення тягнуть за собою безумовне скасування судового рішення.

Вивчивши матеріали справи, переглянувши відеозапис та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Положення  ч. 2 ст. 268 КУпАП дозволяють  судовий розгляд у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, якщо є данні про її своєчасне сповіщення про день і час, а також місце проведення розгляду справи,  якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду.
З матеріалів справи вбачається, що судове повідомлення про час та місце судового розгляду ОСОБА_1 отримав особисто за шість днів до судового розгляду, отже у строк визначений законодавцем (а.с.10) клопотання про відкладення судового розгляду на адресу суду не надходило.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року, у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Знаючи про те, що на розгляді в суді перебувають матеріали про вчинення адміністративного правопорушення, ОСОБА_1 не добросовісно користувався належними йому процесуальними правами, без поважних причин не з`явився у судове засідання, не подав клопотання про відкладення судового розгляду та не заявив про своє бажання приймати безпосередню  участь у судовому розгляді, що суд вірно розцінив, як не бажання правопорушника приймати участь у судовому розгляді та  прийшов до вірного висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, щодо якої складений протокол, при цьому порушення права особи на захист допущено не було.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення щодо    ОСОБА_1 суд в повній мірі дотримався цих вимог закону.
З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 09 травня 2021 року о 23 годині 47 хвилин на автодорозі Н-28 між селами Полісся та  Бутовка водій ОСОБА_1 керував автомобілем, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Алкофор-505 №12217 та технічного засобу відео фіксації, а саме нагрудної відеокамери №01113022892413 (а.с.1).
Протокол повністю відповідає  положенням ст. 256 КУпАП, у зв`язку з чим, викладені у ньому відомості вірно прийняті судом до уваги, а його дані покладені в основу судового рішення, як такі, що знайшли своє підтвердження під час судового розгляду та узгоджуються з іншими доказами у справі.
Дані викладені у протоколі та які підтверджують факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння підтверджуються  чеком з результатами тестування на алкоголь, який становив 0,750 проміле (а.с.3), а також актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, в якому ОСОБА_1 поставив свій підпис у графі про те, що з результатами проведеного огляду згоден. Посилання апелянта на відсутність даного акту в матеріалах справи спростовується наявністю документ на  другому аркуші справи..
Більш того, у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 власноруч вказав, що  до 20.00 години вживав пиво (а.с.1).
Отже, водій не заперечував факт вживання ним спиртовмісних напоїв, після чого керував транспортним засобом.
Доводи апелянта про те, що його огляд на стан алкогольного сп`яніння був проведений поліцейськими з порушеннями вимог Інструкції, не відповідають дійсності.
Відповідно до п. 6 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених МОЗ та Держспоживстандартом. 
Відповідно до переліку технічних засобів, до спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння належать газоаналізатори «AlcoQuant 6020», «Alcotest 6510», «Alcotest 6810», «Alcotest 6820», «Alcotest7410 Plus com», «Алконт 01», який у подальшому був розширений та до нього внесений газоаналізатор Алкофор.
Усі види вказаних газоаналізаторів зареєстровані та внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно з переліком, затвердженим наказом державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року № 1529. На даний час ведення цього реєстру скасовано.
Посилання ОСОБА_1 на те, що термін сертифікації приладу Алкофор закінчився, а тому дані його огляду на стан сп`яніння цим приладом, не можуть бути використані як доказ в суді,  є необґрунтованими, з огляду на те, що відповідно з технічним регламентом, оцінку відповідності проходить медична техніка, яка вводиться в обіг (експлуатацію). 
Газоаналізатор «Алкофор 505» відповідає затвердженому типу, був зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки і отримав «Сертифікат про затвердження типу засобів вимірювальної техніки» №UA-МІ/1-3161-2015 від 30 березня 2015 року. Відповідно до вказаного Свідоцтва, газоаналізатор Алкофор зареєстрований в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3577-14.
Крім того, газоаналізатор Алкофор пройшов процедуру оцінки відповідності ДП «Укрметртестстандарт» та отримав Сертифікат перевірки типу, який чинний до 28 листопада 2027 року. 
Таким чином, використання газоаналізаторів Алкофор, які були завезені та реалізовані на території України і введені в експлуатацію протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його в реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення є можливим, за умови дотримання вимог щодо перевірки (калібрування).
Відповідно до пункту 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння огляд водія проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ або лікарем закладу охорони здоров`я.
Тобто, як поліцейському, так і водію надане право вибору у який спосіб буде проведений огляд на стан алкогольного сп`яніння. Даний пункт Інструкції не містить зобов`язання поліцейського запрошувати двох свідків для проведення огляду водія на місці зупинки транспортного засобу, як помилково вважає апелянт.
Частину 2 ст. 266 КУпАП, яка зобов`язувала проведення огляду на місці зупинки у присутності двох свідків було змінено та 17 березня 2021 вона викладена в іншій редакції. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, і тільки в разі неможливості застосування таких засобів,  огляд проводиться у присутності двох свідків.
Про застосування нагрудної відеокамери із зазначенням її номеру прямо вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, сам відеозапис міститься у матеріалах справи та перегляд його змісту вказує на те, що огляд ОСОБА_1 був проведений у відповідності до вимог Інструкції.
При цьому, відібрання зразків біологічного середовища на місці зупинки водія, як зазначає про це ОСОБА_1 ,  не передбачено жодним нормативно-правовим актом і поліцейські на такі дії не уповноважені.
Оскільки водій погодився з результатами проведеного огляду, то проведення додаткового огляду у закладі охорони здоров`я йому не пропонувалось. При цьому  ОСОБА_1 мав  можливість  пройти такий огляд самостійно, якщо вважав, що поліцейськими були порушені його права, а результати огляду не відповідають дійсності. Результатів медичного  огляду, який би підтверджував його тверезий стан, до апеляційної скарги, не залучено. 
Приймаючи до уваги, що  огляд  водія на місці зупинки транспортного засобу був  проведений з дотриманням вимог Інструкції, приладом, який має належну сертифікацію та дозволений до використання, апеляційний суд не вбачає  підстав вважати отримані результати неналежним та недопустимим доказом.
Сам апелянт не заперечував той факт, що саме 09 травня 2021 року був зупинений працівниками поліції, на вимогу яких пройшов огляд на стан алкогольного сп`янінняі такий стан був підтвердженйи технічним приладом.
Доводи ОСОБА_1 про те, що він не був відсторонений від керування транспортним засобом, спростовується переглянутим у судовому засіданні відеозаписом, з якого убачається, що відразу після встановлення факту перебування водія у стані алкогольного сп"яніння,  поліцейським було наголошено на тому, що він відстороняється від керування автомобілем. 
Автомобіль апелянта мав технічну несправність – лопнуло колесо, а тому він з технічних причин не міг продовжувати рух. За  допомогою поліцейських автомобіль був залишений на узбіччі, щоб не заважати іншим транспортним засобам. При цьому, після оформлення матеріалів поліцейські запропонували водію свою допомогу, розуміючі, що на вулиці ніч, а події відбуваються на безлюдній дорозі між селами.
Пункт 2.9 «а» Правил  дорожнього руху забороняє водієві  керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Невиконання названого пункту Правил,  у даному випадку, утворює склад  правопорушення, передбаченого    ч. 1 ст. 130  КУпАП.
Аналіз змісту оскаржуваного судового рішення свідчить про те, що суд дотримався  вимог законодавства, та в результаті ретельного дослідження зібраних у справі доказів та їх аналізу у сукупності з встановленими у судовому засіданні обставинами, беззаперечно встановив, що вина ОСОБА_1 вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена поза розумним сумнівом, незгода сторони з такою оцінкою не є підставою для зміни або скасування постанови суду першої інстанції.
Застосування положень ст. 22 КУпАП, як про це просить апелянт, прямо заборонене приміткою до цієї статті, яка діє з 17.03.2021 року. Правопорушення, передбачене ст. 130 цього Кодексу, не може вважатись малозначним і особа, визнана винною у його вчиненні, не може бути звільнена від відповідальності.
Отже, постанова  суду першої інстанції є законною,  обґрунтованою і законних підстав для її зміни чи скасування, не вбачається.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 23,  245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову  Городнянського районного суду Чернігівської області від  01 червня 2021 року щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.  

Суддя	В. М. Антипець