ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
1 липня 2021 року
м. Харків 
справа № 953/17478/20
провадження № 22-ц/ 818/3600/21
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Тичкової О.Ю.,
суддів – Бурлака І.В., Яцини В.Б.,
сторони справи:
позивач – Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,
відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 11 січня 2021 року, ухвалене у складі судді Колесник С.А.,
УСТАНОВИВ: 
У жовтні 2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі АТ КБ «ПриватБанк», Банк) звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № б/н від 13.01.2016 в розмірі 16599,42 грн та судових витрат.
Позов мотивований тим, що 13 січня 2016 року між Банком та ОСОБА_1 укладено договір №б/н про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до «Умов та Правил надання банківських послуг» і «Тарифів банку», які викладені на банківському сайті. Позивач зазначив, що відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт на платіжну картку. Своїм підписом у анкеті-заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг. Банк в повному обсязі виконав свої зобов`язання за Договором, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач взятих на себе за договором зобов`язань належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 24.09.2020 має заборгованість у розмірі 16599,42 грн, яка складається з: 11142,66 грн - заборгованість за кредитом (яка складається з простроченого тіла кредиту), 0,00 грн – заборгованість за нарахованими відсотками, 3127,72 грн – заборгованість за простроченими відсотками, 2329,04 грн – заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625, 0,00 грн – нарахована пеня, 0,00 грн – нараховано комісії.
Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 11 січня 2021 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволений частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за договором № б/н від 13.01.2016 у розмірі 11142,66 грн та судовий збір у розмірі 1411,07 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції послався на позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 03.07.2019 (провадження № 14-131цс19), і виходив з того, що відповідач взятих на себе за Договором зобов`язань щодо повернення фактично отриманих та використаних у кредит коштів належним чином не виконав, правовими наслідками чого є стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 11142,66 грн. Відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами є підставою для відмови у задоволенні позову в цій частині, а наданий Банком витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів банку не містять підпису відповідача. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , яка діє в інтересах АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду в частині відмовлених позовних вимогах скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. У якості доводів апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції правильно було встановлено, що Банк надав відповідачу кредитні кошти, а відповідач свої зобов`язання не виконав, кредитні кошти не повернув. Зазначає, що підписавши анкету-заяву приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг. Також вказує на те, що підписавши Паспорт споживчого кредиту сторони погодили оплату процентів за користування кредитним коштами, а також розмір процентної ставки. Тобто сторонами були досягнуті усі істотні умови договору. 
Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.
В письмових поясненнях ОСОБА_3 , яка діє в інтересах Банку, наполягає на задоволенні вимог щодо стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом та зазначає, що ОСОБА_1 звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву від 13.01.2016 року. В подальшому, 31.01.2018 року відповідача було належним чином ознайомлено з умовами кредитування та підписано Паспорт споживчого кредиту, в якому зазначені тип кредиту, суму ліміту, строк договору та строк кредитування; спосіб та строк надання кредиту, процентна ставка в межах та поза межами пільгового періоду, тип процентної ставки, порядок повернення кредиту, наслідки прострочення виконання чи невиконання зобов`язання за договором та інше. Таким чином, відповідач був повідомлений про умови кредитування та погодився з ними. Після ознайомлення з умовами кредитування відповідачу було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку "Універсальна Голд" № НОМЕР_1 на яку встановлено кредитний ліміт у розмірі 3000 грн. Строк дії картки до останнього дня 12/2021. В подальшому кредитний ліміт було збільшено за рахунок встановлення відповідачем опції "Миттєва розстрочка" та відсутності оплат по ній. В Паспорті споживчого кредитування зазначена відсоткова ставка за користування кредитними коштами банку - 42% річних (3,5% на місяць). В розрахунку заборгованості банком нараховані відсотки в межах строку кредитування, станом на 24.09.2020 в загальній сумі 3127,72 грн. З 01.12.2019 року тіло кредиту внесено на прострочку в повному обсязі. Встановивши, що банк надав відповідачу кредит, а відповідач його не повернув, суд не мав підстав для відмови у стягненні відсотків нарахованих за ст. 625 ЦК України. Банк нараховує відсотки на підставі ст. 625 ЦК України з 01.12.2019 по 24.09.2020 за відсотковою ставкою - 84% на ріу (7,0% на місяць), прострочене тіло кредиту - 11142,66 грн, що складає суму 2329,04 грн. Таким чином, всього до стягнення підлягає 5456,76 грн.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, письмових пояснень до неї в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.
Відповідно до п.п. 3,4 ч.1, ч.2 ст. 376 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Судовим розглядом установлено, що 13 січня 2016 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву та своїм підписом у заяві підтвердив, що підписана ним заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг. Також відповідач зобов`язався зі змінами знайомитися самостійно на офіційному сайті, про що свідчить копія анкети-заяви (а.с. 10).
31 січня 2018 року ОСОБА_1 підписав Паспорт споживчого кредиту (а.с. 11-12).
Згідно наданого позивачем розрахунку (а.с. 5-7) та виписки (а.с. 76-77), станом на 24.09.2020 року утворилася заборгованість у розмірі 16599,42 грн, яка складається з: 11142,66 грн - заборгованість за кредитом (яка складається з простроченого тіла кредиту), 0,00 грн – заборгованість за нарахованими відсотками, 3127,72 грн – заборгованість за простроченими відсотками, 2329,04 грн – заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625, 0,00 грн – нарахована пеня, 0,00 грн – нараховано комісії.
Також позивачем надано копію Витягу з Тарифів банку (а.с. 13) та Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 14-65), в яких відсутні відомості від якого числа дана документації та в який проміжок часу вона діяла. 
Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Обгрунтовуючи свої вимоги в частині стягнення прострочених відсотків, банк посилався на Паспорт споживчого кредиту, у якому зазначені умови кредитування та який підписаний відповідачем. 
Оскільки в указаних вище документах, підписаних відповідачем, визначений розмір процентної ставки за користування кредитом, також встановлена підвищена процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язанні щодо повернення кредиту, судова колегія вважає, що сторони погодили умови договору кредиту в частині розміру процентів за користування кредитом. Тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині.
Відповідно до п.4 Паспорту процентна ставка за межами пільгового періоду встановлюється у розмірі 42% для карт Універсальна ГОЛД.
Згідно п.6 Паспорту споживчого кредиту наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язання за договором кредиту є підвищена процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 84%
Згідно з наданим Банком розрахунку та письмових пояснень до апеляційної скарги розмір процентів, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 за період з 01.12.2019 по 24.09.2020 складає 5456,76 грн.
За таких обставин, апеляційна скарга Криловорї О.Л., яка діє в інтересах АТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню частково, а заочне рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог щодо відмови у стягненні відсотків за користування кредитом - скасуванню, з ухваленням у цій частині нової постанови про стягнення з ОСОБА_4 на користь Банку заборгованості за відсотками у розмірі 1116,84 грн.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1 ст.367 ЦПК України).
Рішення суду не оскаржувалось сторонами в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту, тому в цій частині колегією суддів не переглядалося.
Відповідно до частин першої, тринадцятої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Позов АТ КБ "ПриватБанк" та апеляційна скарга задоволені на 100%, тому з ОСОБА_1 на користь позивача належить стягнути 2102,00 грн судового збору, сплачених при подачі позовної заяви (а.с. 75) та 3153,00 грн судового збору, сплачений при подачі апеляційної скарги (а.с. 113).
Рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру судового збору, що підлягає стягненню з відповідача, також підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нової постанови.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», задовольнити частково.
Заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 11 січня 2021 року змінити, скасувавши в частині відмови у задоволені позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за процентами та в частині стягнення судового збору.
Ухвалити в цій частині нову постанову.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за відсотками за кредитним договором № б/н від 13.01.2016 у розмірі 5456 (п`ять тисяч чотириста п`ятдесят шість) гривень 76 (сімдесят шість) копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 2102 (дві тисячі сто дві) гривні судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 3153 (три тисячі сто п`ятдесят три) гривні судового збору, сплаченого при подачі апеляційної скарги.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складений 1 липня 2021 року.

Головуючий -                                                        О.Ю.Тичкова

Судді -                                                                І.В.Бурлака

                                                                       В.Б.Яцина