Ухвала    
 
31 серпня 2021 року
м. Київ
справа № 242/3711/20
провадження № 61-14162 ск21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 12 травня              2021 року та постанову Донецького апеляційного суду від 04 серпня               2021 рокуу справі за позовом  ОСОБА_1 до державного нотаріуса Другої Селидівської нотаріальної контори Доценко Ольги Вікторівни про визнання недійсним заповіту, свідоцтва про право на спадщину, визнання дій неправомірними,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 12 травня              2021 року, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного суду від 04 серпня 2021 року, у задоволенні позову  ОСОБА_1  відмовлено.
До Верховного Суду18 серпня 2021 року ОСОБА_1  подав касаційну скаргу на судові рішення попередніх інстанцій, у якій просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове про задоволення позову.
Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на таке.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених                     статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Щодо форми і змісту касаційної скарги
Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
У порушення вимог пунктів 1, 4, 6 частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі неправильно зазначено найменування суду, до якого подається скарга, а саме: Верховний Суд України, який не є судом касаційної інстанції та касаційну скаргу подано на постанову Донецького апеляційного суду від 04 серпня 2021 року, однаку прохальній частині касаційної скарги заявник просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції без зазначення дати їх прийняття.
Таким чином, заявнику необхідно уточнитинайменування суду, до якого подається касаційна скарга та клопотання, які саме судові рішення оскаржуються. 
Щодо підстав касаційного оскарження
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено  підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої              статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої               статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Касаційна скарга ОСОБА_1  не відповідає зазначеним вище вимогам закону.
Так, заявник узагальнено посилається на порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.
За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження з визначенням конкретного пункту (пунктів) частини другої статті 389 ЦПК України та обґрунтуванням (мотивуванням) наявності цієї підстави (підстав). Також надіслати на адресу суду копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи. 
Оскільки подана касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, її слід залишити без руху та запропонувати заявнику усунути недоліки.
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 12 травня 2021 рокута постанову Донецького апеляційного суду від 04 серпня 2021 рокузалишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали до 30 вересня             2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                     О. В. Білоконь