Ухвала
Іменем України
05 липня 2021 року
м. Київ
справа № 130/2053/15-ц
провадження № 61-8152ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Стрільчука В. А.,
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 03 вересня 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 31 березня 2021 року за заявою ОСОБА_3 про видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2019 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом ОСОБА_3 
до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення.
Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області 
від 03 вересня 2019 року заяву ОСОБА_3 про видачу дубліката виконавчого листа задоволено.
Видано дублікат виконавчого листа за рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 26 лютого 2016 року у справі 
№ 130/2053/15-ц про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом вселення ОСОБА_3 у квартиру АДРЕСА_1 .
Постановою Вінницького апеляційного суду від 31 березня 2021 року ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 03 вересня 
2019 року залишено без змін.
Судові рішення мотивовані тим, що, оскільки оригінал виконавчого листа 
№ 130/2053/15-ц, виданого 24 червня 2016 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області, втрачено, судове рішення, на підставі якого його видано, не виконано та не втратило законної сили, тому наявні підстави для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа.
У касаційній скарзі  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просять скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження 
в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Судами встановлено, що рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 26 лютого 2016 року у справі № 130/2053/15-ц позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом вселення, усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення та стягнення моральної шкоди задоволено частково. Усунуто перешкоди в користуванні квартирою шляхом вселення ОСОБА_3 у квартиру АДРЕСА_1 .
15 липня 2016 року ОСОБА_3 звернулась до Жмеринського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (далі - Жмеринський МРВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області) із заявою про прийняття до виконання виконавчого листа № 130/2053/15-ц.
28 липня 2016 року старшим державним виконавцем Жмеринського 
МРВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.
20 жовтня 2016 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 130/2053/15-ц, виданого 24 червня 
2016 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області.
Не погодившись з постановою старшого державного виконавця Жмеринського МРВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області про закінчення виконавчого провадження, ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою 
до суду на дії державного виконавця, за результатами якої скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження та 12 грудня 2016 року винесено постанову про відновлення виконавчого провадження 
з примусового виконання виконавчого листа № 130/2053/15-ц, виданого 
24 червня 2016 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області.
21 квітня 2017 року старшим державним виконавцем Жмеринського 
МРВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області виконавчий лист № 130/2053/15-ц разом з постановою про закінчення виконавчого провадження в частині стягнення боргу повернуто до суду першої інстанції, у зв`язку з чим 
ОСОБА_3 неодноразово зверталась до суду першої інстанції із заявами про видачу виконавчого листа у даній справі.
Встановивши, що після повернення цивільної справи з Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області, виконавчий лист було втрачено, ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа.
Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області 
від 03 вересня 2019 року заяву ОСОБА_3 про видачу дубліката виконавчого листа задоволено.
Видано дублікат виконавчого листа за рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 26 лютого 2016 року у справі 
№ 130/2053/15-ц про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом вселення ОСОБА_3 у квартиру АДРЕСА_1 .
Постановою Вінницького апеляційного суду від 31 березня 2021 року ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 03 вересня 
2019 року залишено без змін.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.
Європейський суд з прав людини наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.
Згідно з пунктом 9 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Згідно з підпунктом 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Таким чином, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою, суд має встановити факт втрати виконавчого листа та перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.
Положеннями частини другої статті 41 Закону України від 02 червня 
2016 року № 1404-VIII«Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що у разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.
Видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Стягувач, у свою чергу, має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду 
від 17 лютого 2021 року у справі № 642/214/13-ц (провадження 
№ 61-16600св19).
Встановивши, що оригінал виконавчого листа № 130/2053/15-ц, виданого 
24 червня 2016 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області, втрачено, судове рішення, на підставі якого його видано, не виконано та не втратило законної сили, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про задоволення заяви  ОСОБА_3 про видачу дубліката виконавчого листа.
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Згідно з частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвал, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Оцінивши доводи касаційної скарги та мотиви оскаржуваних судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій вищевказаних норм права 
не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 03 вересня 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 31 березня 2021 року є необґрунтованою.
Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд 
у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за заявою ОСОБА_3 про видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод 
у користуванні квартирою шляхом виселення, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 
на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області 
від 03 вересня 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду 
від 31 березня 2021 року відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникам. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                І. М. Фаловська
С. Ю. Мартєв
В. А. Стрільчук