ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року	Львів	Справа № 500/664/21 пров. № А/857/10995/21	
 Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді:                                             Кухтея Р.В.
суддів:                                                                      Шевчук С.М., Онишкевича Т.В.
з участю секретаря судового засідання:            Гром І.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Чортківської міської ради Тернопільської області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року (ухвалене головуючою-суддею Чепенюк О.В., час ухвалення судового рішення 15 год 53 хв у м. Тернополі, повний текст судового рішення складено 23 квітня 2021 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чортківської міської ради Тернопільської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и в :
У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеним позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Чортківської міської ради №2078 від 23.10.2020 «Про відмову у наданні дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0062 га у власність для будівництва індивідуального гаража по АДРЕСА_1 » за рахунок земель Чортківської міської ради (землі житлової та громадської забудови/не надані у власність або постійне користування в межах населеного пункту: забудовані землі: землі під одно- та двоповерховою забудовою) та зобов`язати Чортківську міську раду (далі – міська рада, відповідач) надати їй такий дозвіл.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.04.2021 позов було задоволено повністю.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Чортківська міська рада подала апеляційну скаргу, в якій через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позову.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що надання іншій громадянці дозволу на виготовлення документації із землеустрою щодо відведеної земельної ділянки, орієнтованою площею 0,0062 га для будівництва індивідуального гаража по АДРЕСА_1 не порушує прав та інтересів позивача, оскільки сім`ї ОСОБА_2 уже надано у власність земельну ділянку, розташовану на тому ж масиві у м.Чорткові. Тому, міськарада не вправі одночасно надавати дозвіл на розроблення проекту землеустрою на одну і ту саму ділянку двом різним особам. Крім того, суд першої інстанції не надав належної правової оцінки доводам міської ради про те, що спірне питання належить до дискредиційних повноважень ради.
Позивач не скористалася правом подачі відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк.
Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.
Відтак, в контексті положень ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
При цьому, колегія суддів не вбачає підстав для відкладення судового засідання та вважає за можливе провести апеляційний розгляд за відсутності сторін.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.
З матеріалів справи видно, що 26.06.2020 ОСОБА_3 звернувся в інтересах ОСОБА_1 через Центр надання адміністративних послуг до Чортківської міської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0062 га по АДРЕСА_1 у власність для будівництва індивідуального гаража за рахунок земель Чортківської міської ради. До заяви було додано копії паспорта ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , копію довіреності від 31.07.2017, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_1 , копії посвідчень на ім`я ОСОБА_1 , графічні матеріали з місцем розташування бажаної земельної ділянки. Заява зареєстрована 26.06.2020 адміністратором Центру надання адміністративних послуг за реєстраційним номером №20-17/364-3.
За результатами розгляду заяви,Чортківською міською радою було прийнято рішення №2078 від 23.10.2020«Про відмову у наданні дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0062 га у власність для будівництва індивідуального гаража по АДРЕСА_1 », за змістом якого ОСОБА_1 відмовлено у наданні вказаного дозволу.
Вважаючи відмову відповідача у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва індивідуального гаражапротиправною, позивач звернулася до суду із зазначеним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що заявлені позивачем вимоги є доведеними та обґрунтованими. При цьому, суд дійшов висновку, що відмова у наданні позивачці дозволу на розробку проекту землеустрою по тій причині, що інша особа перша звернулася з відповідним клопотанням не відповідає фактичним обставинам справи, позаяк судом було встановлено, що саме позивач була зацікавлена в отриманні спірної земельної ділянки у власність, оскільки набагато раніше ініціювала прийняття радою рішення про розроблення детального плану території для будівництва індивідуального гаража. Також суд встановив, що міська рада вдруге відмовила позивачці у наданні відповідного дозволу. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, а також при повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного.
Основним нормативним актом, який регулює земельні відносини, є Земельний кодекс України (з наступними змінами і доповненнями, в чинній на момент виникнення спірних відносин редакції, далі по тексту ЗК України).
Відповідно до ч.1ст.3 ЗК України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Згідно ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону (абзац перший частини першої). Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частина друга). Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (частина третя). Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання (частина четверта).
Статтею 118 ЗК України визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею (частина шоста). Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (абзац перший частини сьомої). Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін (абзац другий частини сьомої). У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки (абзац третій частини сьомої). Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу (частина восьма). Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність (частина дев`ята). Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду (частина десята). У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку (частина одинадцята).
Відповідно до ч.1 ст.122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Судом встановлено, що позивач звернулася до Чортківської міської радиіз заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0062 га у власність для будівництва індивідуального гаража за рахунок земель Чортківської міської ради, яка розташована по вул. Млинарськійу м. Чорткові.
В силу вимог ст.118 ЗК України, відповідач був зобов`язаний розглянути зазначене клопотання у місячний строк і надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надати мотивовану відмову у його наданні з підстав невідповідності місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
З матеріалів справи видно, що рішенням Чортківської міської ради№386 від 13.10.2016 «Про надання дозволу Чортківській міській раді на розроблення детального плану території для будівництва індивідуального гаража по АДРЕСА_1 », за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 було дозволено розроблення детального плану території для будівництва індивідуального гаража по АДРЕСА_1 та визначено замовником Чортківську міську раду. Відповідно до п.2.2 цього рішення, відповідальними за розроблення та фінансування детального плану території визначено осіб зацікавлених в отриманні земельних ділянок у власність. 
Рішенням Чортківської міської ради №1176 від 26.09.2018 «Про затвердження детального плану території для будівництва індивідуального гаража по АДРЕСА_1 » було затверджено детальний план території для будівництва індивідуального гаража по АДРЕСА_1 .
05.09.2018 ОСОБА_1 звернулася до Чортківської міської ради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,005 га по АДРЕСА_1 у власність для будівництва індивідуального гаража за рахунок земель Чортківської міської ради.
Рішенням Чортківської міської ради №1252 від 07.11.2018 «Про відмову в наданні дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0050 га у власність для будівництва індивідуального гаража по АДРЕСА_1 » ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні її заяви та наданні відповідного дозволу у зв`язку з відсутністю графічних матеріалів із зазначенням місця розташування бажаної земельної ділянки.
Отже, як правильно було встановлено судом першої інстанції, звернення позивача до Чортківської міської ради із заявою 26.06.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою мало місце не вперше, а оспорюваним рішенням №2078 від 23.10.2020 міська рада повторно відмовила ОСОБА_1 у наданні відповідного дозволу. При цьому, саме за заявою ОСОБА_1 відповідачем прийнято рішення №386 від 13.10.2016 «Про надання дозволу Чортківській міській раді на розроблення детального плану території для будівництва індивідуального гаража по АДРЕСА_1 ». 
Саме ОСОБА_1 була зацікавленою особою на отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки у власність ще з 2016 року. Проте, для отримання такого дозволу необхідно було розробити детальний план території для будівництва індивідуального гаража по АДРЕСА_1 , роботи по якому оплатила ОСОБА_1 , як зацікавлена особа в отриманні у власність відповідної земельної ділянки.
Також, з протоколу засідання постійної комісії з питань містобудування, земельних відносин, екології та сталого розвитку міської ради м. Чорткова №62 від 27.08.2020 видно, що комісія вирішила надати дозвіл ОСОБА_4 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,070 га у власність для будівництва індивідуального гаража по АДРЕСА_1 . За рекомендаціями постійної комісії Чортківською міською радою було прийняте відповідне рішення про надання ОСОБА_4 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0062 га у власність для будівництва індивідуального гаража по АДРЕСА_1 , підтвердженням чого є рішення №2079 від 23.10.2020.
На думку суду, така відмова відповідача є протиправною, оскільки частина сьома статті 118 ЗК України містить вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який не підлягає розширеному тлумаченню, і яким не передбачено такої підстави для відмови, як видача іншій особі дозволу на розробку проекту землеустрою відносно цієї ж земельної ділянки.
При цьому, судом відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, враховано правову позицію Верховного Суду, викладенуу постановах від 27.03.2018 по справі №463/3375/15-а,від 17.02.2021 по справі №808/2037/17, відповідно до якої отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність, що фактично вказує про відсутність обтяжень земельної ділянки у такому випадку.
Відтак, наявність рішення про надання Чортківськоюміською радою іншій особі дозволу на розробку проекту землеустрою відносно земельної ділянки, про яку позивачем зазначено у клопотанні, не є правовою підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з мотивів, не передбачених частиною сьомою статті 118 ЗК України.
Отже, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, описаних вище, зважаючи на їхній зміст та юридичну природу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку пропротиправність рішення Чортківської міської ради №2078 від 23.10.2020та наявності підстав для його скасування.
Стосовно позовних вимог про зобов`язання відповідача надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки, колегія суддів зазначає наступне.
Так, відповідно до ч.6 ст.118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.
Згідно ч.1 ст.122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
За змістом ст.33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження: підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо встановлення ставки земельного податку, розмірів плати за користування природними ресурсами, вилучення (викупу), а також надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад; визначення в установленому порядку розмірів відшкодувань підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності за забруднення довкілля та інші екологічні збитки; встановлення платежів за користування комунальними та санітарними мережами відповідних населених пунктів (підпункт 1 пункту «а» частини першої); підготовка висновків щодо надання або вилучення в установленому законом порядку земельних ділянок, що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування (підпункт 8).
Таким чином, надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, є повноваженням відповідних органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до наданих їм відповідним законодавством повноважень.
Втім, Європейський суд з прав людини у пункті 50 рішення від 13.01.2011 (остаточне) по справі «Чуйкіна проти України» (caseofChuykina v. Ukraine) (Заява № 28924/04) зазначив, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином, стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (рішення від 21.02.1975 у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. theUnitedKingdom), п.п.2836, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява №58112/00, п.45, від 10.07.2003 та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, п.25, ECHR 2002-II).
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, відмову відповідача мотивовано підставою, не передбаченою вичерпним переліком підстав для такої відмови. Обставин, передбачених зазначеним переліком, судом не встановлено, про їх існування відповідачем не зазначено, відповідних клопотань до суду не подано.
З урахуванням встановлених судом обставин та з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду, а також з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшовобґрунтованого висновку про наявність підстав зобов`язати відповідача надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки, в порядку та у спосіб, що передбачені ст.118 ЗК України.
При цьому, урозглядуваному випадку, колегія суддів вважає відсутнім факт втручання суду у дискреційні повноваження міської ради, оскільки повноваження щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою чи надання мотивованої відмови у його наданні, визначені у ч.6, 7ст.118 ЗК України.
Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23.05.2018 по справі №825/602/17, від 22.12.2018 по справі №804/1469/17, від 26.02.2019 по справі №802/721/18-а та від 05.03.2019 по справі №2040/6320/18, які в силу положень ч.5 ст.242 КАС України мають бути враховані при розгляді цієї справи.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі, зважаючи на те, що дії відповідача, як суб`єкта владних повноважень у спірних правовідносинах, не відповідають критеріям, які наведені у ч.2ст.2 КАС України.
Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.10 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 12, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу Чортківської міської ради Тернопільської області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року по справі №500/664/21- без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	Р. В. Кухтей 	
судді	 	С. М. Шевчук 	
 	 	Т. В. Онишкевич  	
Повне судове рішення складено 29.07.2021.