Ухвала
 
17 серпня 2021 року
місто Київ
 
справа № 264/5462/18
провадження № 61-12846ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Яремка В. В., розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 , подану в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 14 вересня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 24 червня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - орган опіки та піклування Виконавчого комітету Маріупольської міської ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - орган опіки та піклування Виконавчого комітету Маріупольської міської ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини,
ВСТАНОВИВ :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Стислий виклад позиції позивачів
ОСОБА_3 у вересні 2018 року звернулася до суду із позовом про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю.
Також ОСОБА_1 у липні 2019 року звернувся до суду із зустрічним позовом про визначення місця проживання сина з батьком.
Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14 вересня 2020 року, залишеного без змін постановою Донецького апеляційного суду від 24 червня 2021 року, позов ОСОБА_3 задоволено.
Визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_2 з матір`ю ОСОБА_3 .
У задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.
ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
ОСОБА_1 , в інтересах малолітнього ОСОБА_2 01 серпня 2021 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в яких просить скасувати рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 14 вересня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 24 червня 2021 року, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні первісного позову ОСОБА_3 , зустрічний позов ОСОБА_1 задовольнити.
ІІІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Верховний Суд вивчив касаційну скаргу, додані до неї документи, врахував зміст оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанції, у яких визначено межі розгляду позовних вимог, а саме первісного позову ОСОБА_3 та зустрічного позову  ОСОБА_1 , відсутність відомостей про розгляд судами самостійного позову ОСОБА_1 , поданого в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , або залучення такої особи до участі у справі,зробив висновок про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження.
У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини першої статті 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
У частині четвертій статті 389 ЦПК України передбачено, що особа, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, має право подати касаційну скаргу на судове рішення лише після його перегляду в апеляційному порядку за її апеляційною скаргою, крім випадку, коли судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи було ухвалено безпосередньо судом апеляційної інстанції.
Тлумачення частини першої та четвертої статті 389 ЦПК України дозволяє зробити висновок про те, що касаційна скарга може бути подана особою, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, лише після розгляду судом апеляційної інстанції її апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції. Відповідно до спеціального правила статті 370 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги, поданої після закінчення апеляційного розгляду справи, за наявності підстав може бути скасовано раніше прийняту постанову суду апеляційної інстанції.
Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів дає підстави для висновку, що до Верховного Суду звернувся  ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , тобто ОСОБА_1 звернувся до суду як законний представ неповнолітньої особи, яка не брала участь у розгляді справи в судах першої та апеляційної інстанцій.
У такій правовій ситуації процесуальний статус учасника судового процесу має намір набути малолітній ОСОБА_2 , від імені якого діє ОСОБА_1 , який має повну процесуальну дієздатність.
Судом встановлено, що рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14 вересня 2020 року вапеляційному порядку за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , який діяв як законний представник в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , не переглядалося.
Отже, враховуючи, що  ОСОБА_1 , який діє як представник в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14 вересня 2020 року, залишене без змін постановою Донецького апеляційного суду від 24 червня 2021 року, яке за його апеляційною скаргою судом апеляційної інстанції не переглядалося, а тому відсутні правові підстави для відкриття касаційного провадження.
IV. ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14 вересня 2020 року, залишене без змін постановою Донецького апеляційного суду від 24 червня 2021 року, не переглянуте в апеляційному порядку за апеляційною скаргою ОСОБА_1 як законного представника в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити.
У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі. 
Керуючись частиною першою статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , поданою в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 14 вересня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 24 червня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - орган опіки та піклування Виконавчого комітету Маріупольської міської ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - орган опіки та піклування Виконавчого комітету Маріупольської міської ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини.
Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити заявнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                             С. О. Погрібний

                                                                                                                        І. Ю. Гулейков

                                                                                                                        В. В. Яремко