Справа № 161/7233/21  Провадження №33/802/627/21 	Головуючий у 1 інстанції:Ковтуненко В. В. 	
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП. 	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2021 року                                                                 місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Шишути Ю.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 липня 2021 року щодо нього, 
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454 грн. судового збору.
ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 10 квітня 2021 року, о 03.00 годин по вулиці Глушець, 40, в місті Луцьку, Волинської області, керував транспортним засобом - «Форд Фокус», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову судді необґрунтованою. Посилається на те, що суд безпідставно розглянув справ без його участі, оскільки він не повідомлявся про час та місце розгляду справи та жодних листів з повідомленням він не отримував. Вказує на те, що 10 квітня 2021 року працівник поліції зупинив його безпідставно, оскільки він не порушував ПДР. Зазначає, що в оскаржуваній постанові не зазначено будь яких обтяжуючих або пом`якшуючих обставин. Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративні правопорушення, заслухавши захисника, який підтримував подану апеляційну скаргу і просив скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Доводи ОСОБА_1  про те, що судом першої інстанції безпідставно розглянуто справу за його відсутності не заслуговують на увагу.
Так, згідно матеріалів справи ОСОБА_1 був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи 15 липня 2021 року, що стверджується телефонограмою та довідкою про доставку SMS (а.с.62-63).
При цьому слід відмітити, що як убачається із матеріалів справи ОСОБА_1 більше двох місяців не виявляв бажання прибути у місцевий суд, подаючи клопотання про відкладення судового розгляду. 
За наведених обставин, суд першої інстанції правильно розглянув справу без участі  ОСОБА_1 , який належним чином був повідомлений про місце, дату та час розгляду справи.
Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно положень ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 дотримався.
Вина  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.
Так, вина  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 123989 від 10 квітня 2021 року, який складено в присутності двох свідків (а.с.1), роздруківкою приладу «Драгер», згідно якої у  ОСОБА_1 виявлено алкогольне сп`яніння 1, 25‰(а.с.3), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який також складено в присутності двох свідків (а.с.4), відеозаписом з бодікамер працівників поліції (а.с.10), поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.5-7), а також іншими матеріалами справи.
Процедура проведення огляду на визначення в особи стану алкогольного сп`яніння повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів, які регламентують це питання.
Так, відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
А тому, оскільки у водія  ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, працівник поліції мав право запропонувати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан сп`яніння.
В той час, відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, а у разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Згідно з ч.3 цієї статті КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.
Зазначені нормативно-правові акти дають зробити висновок, що для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я є дві підстави, а саме незгода водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та незгода водія з його результатами.
Як убачається з матеріалів справи,  ОСОБА_1 пройшов огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу «Драгер» в присутності двох свідків.
Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 123989 від 10 квітня 2021 року, який складений поліцейським відносно водія  ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП в присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , зафіксовано стан сп`яніння  ОСОБА_1  (а.с.1). 
Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, встановлено ознаки сп`яніння  ОСОБА_1 у присутності двох свідків, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя (а.с.4).
З огляду на вказані обставини, апеляційний суд не знаходить порушень вимог нормативно-правових актів, які регламентують процедуру проходження огляду для визначення стану сп`яніння водія, а також складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Крім того, в поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 цитує норми закону, при цьому не вказує, які саме порушення були допущені працівниками поліції при проведенні огляду на стан сп`яніння та при оформленні адміністративних матеріалів.
Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що вина  ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи. 
При накладенні адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Підстав для закриття провадження з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.
В суді апеляційної інстанції захисник заявив клопотання про скасування постанови щодо ОСОБА_1 за закриття провадження у справі на підставі ст.18 КУпАП.
Клопотання мотивував тим, що у ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер родич ОСОБА_6 .. Тому ОСОБА_1 поїхав на похорони, де вживав алкоголь. Однак, вночі 10 квітня 2021 року йому зателефонувала матір і повідомила, що їй погано чи потрібно придбати ліки. Тому ОСОБА_1 поїхав додому за кермом автомобіля, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Таким чином на думку захисника ОСОБА_1. діяв в стані крайньої необхідності.
Положеннями ст.18 КУпАП передбачено, що не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода. 
Як убачається із матеріалів справи ОСОБА_1 не повідомляв про такі обставини ні під час його зупинки працівниками поліції, ні зазначав їх в своїй апеляційній скарзі.
Крім того, стороною захисту не представлено жодних доказів того, що через погане самопочуття матір ОСОБА_1 викликала швидку допомогу, відмову чи неможливість «швидкої» прибути за викликом тощо. 
Тобто захисником не наведено жодних обставин, за яких небезпека, про яку він зазначає, не могла бути усунута іншими засобами.
Тому суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що в даному конкретному випадку ОСОБА_1 не діяв в стані крайньої необхідності.
За таких обставин клопотання захисника до задоволення не підлягає. 
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 липня 2021 року щодо нього - без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду                          В.П. Денісов