П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

21 вересня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/6382/20	
Головуючий в 1 інстанції: Білостоцький О.В.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача – Шляхтицького О.І.,
суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,
секретар – П`ятіна В.В.,

за участю представника апелянта – Ковальової К.М.,
          представника позивача – Осадчого Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Державного Університету «Одеська політехніка» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року по справі № 420/6382/20 за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області до Одеського національного політехнічного університету, Державного Університету «Одеська політехніка» про вжиття заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), –

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У липні 2020 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області звернулось з адміністративним позовом (з урахуванням роз`єднання позовних вимог )про застосування до відповідача заходу реагування у сфері державного нагляду (контролю)  шляхом повного зупинення експлуатації будівель гуртожитку №4 ОНПУ за адресою: м.Одеса, Маршала Говорова, 11а та будівель військової кафедри ОНПУ за адресою: м.Одеса, Маршала Говорова, 11г, обмеження до них доступу, за винятком проведення робіт з усунення недоліків, зазначених в акті перевірки №226 від 20.03.2020, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, зазначених в акті перевірки № 226 від 20.03.2020 за номерами: 403-432. 
В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що у період з 16.03.2020 по 20.03.2020 Головним управлінням ДСНС України в Одеській області було проведено позапланову перевірку будівель та території Одеського національного політехнічного університету, зокрема, будівель гуртожитку № 4 ОНПУ за адресою: м. Одеса, Маршала Говорова, 11а та будівель військової кафедри ОНПУ за адресою: м. Одеса, Маршала Говорова, 11г, на предмет дотримання відповідачем вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки. За наслідками позапланового заходу у зазначених будівлях гуртожитку та військової кафедри було встановлено 30 порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, які відображені у складеному за результатами заходу акті перевірки №226 від 20.03.2020 за номерами № 403-432. Наявність зазначених порушень, за твердженням позивача, створює ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, а тому подальша робота будівель гуртожитку та військової кафедри створює загрозу життю та здоров`ю людей, а відтак наявні підстави для застосування до відповідача заходу реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді зупинення роботи визначених будівель учбового закладу відповідача до повного усунення виявлених порушень.
Відповідач проти задоволення позову заперечував, надав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву та заперечення на позов, у яких зазначив, що ректору університету та уповноваженим ним особам, не було надано можливості ознайомитися з актом перевірки, тим самим, суб`єкт господарювання був позбавлений права надати пояснення, заперечення і зауваження, які є невід`ємною частиною Акту. При цьому підпис ректора на акті перевірки посадові особи позивача отримали не законно, а саме шляхом вчинення тиску на ректора навчального закладу.
Також відповідач посилався на те, що контролюючим органом з ним не було погоджено строки для усунення порушень законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, що були відображені у складеному за результатами заходу акті перевірки № 226 від 20.03.2020, та про необхідність усунення яких було зазначено у приписі від 26.03.2020 №147.
Крім того, Одеський національний політехнічний університет вважає, що не всі порушення, які були зазначені позивачем у акті перевірки, створюють ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, а тому не всі порушення підлягають виконанню.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 31 березня 2021 року позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області задовольнив. 
Застосував заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до Одеського національного політехнічного університету шляхом повного зупинення експлуатації будівель гуртожитку № 4 ОНПУ за адресою: м. Одеса, Маршала Говорова, 11а та будівель військової кафедри ОНПУ за адресою: м. Одеса, Маршала Говорова, 11г, обмеження до них доступу, за винятком проведення робіт з усунення недоліків, зазначених в акті перевірки № 226 від 20.03.2020, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, зазначених в акті перевірки №226 від 20.03.2020 року за номерами: 403-432.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Державний Університет «Одеська політехніка» подав апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.
Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:
- суд першої інстанції безпідставно перейшов у письмове провадження, не зважаючи на те, що у судовому засіданні суддя ухвалив рішення про допит свідків;
- судом першої інстанції взагалі не була встановлена наявність будь-яких порушень з боку відповідача.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що у період з 16.03.2020 по 20.03.2020 на підставі наказу ГУ ДСНС України в Одеській області № 420 від 11.12.2019 та посвідчення на проведення перевірки № 265 від 16.03.2020 посадовими особами Головного управлінням Державної служби з надзвичайних ситуацій України в Одеській області Гоголем М.В., Кононенко Є.І., Леоновим О.С., Скрипкою Д.Ю., Чулуховою А.В., Івановим А.С., Багнюк В.В., ОСОБА_1 , у присутності ректора Одеського національного політехнічного університету Оборського Г.О., уповноваженої особи для участі у перевірці проректора з забезпечення навчальної науково-педагогічної діяльності та розвитку університету Полтавченко С.В., за участю головного енергетика Одеського національного політехнічного університету Пошкурлат В.І., начальника служби охорони Одеського національного політехнічного університету Корсікова Л.О., головного інженеру Одеського національного політехнічного університету Сухомлинова С.М. було здійснено позапланову перевірку.
Під час перевірки було перевірено будівлі, споруди, приміщення, територію Одеського національного політехнічного університету на предмет додержання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, в тому числі будівель гуртожитку № 4 ОНПУ та будівель військової кафедри ОНПУ за адресами, відповідно: м.Одеса, Маршала Говорова, 11а та 11г.
За результатами проведення перевірки щодо додержання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки ГУ ДСНС України в Одеській області було складено акт № 226 від 20.03.2020 (а.с.26-66), яким з боку відповідача було встановлено 30 порушень приписів Кодексу цивільного захисту України №5403-VI, Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1417 від 30.12.2014, та інших чинних нормативно-правових актів, стандартів, норм і правил у сфері пожежної та техногенної безпеки в частині, що стосуються зазначених будівель гуртожитку та військової кафедри ОНПУ.
Після складення акту перевірки його було надіслано відповідачу засобами поштового зв`язку (а.с. 66)
Відповідно до змісту вказаного акту, контролюючим органом у загальному складі порушень були встановлені порушення з боку відповідача, що створюють ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, та які зазначені у графі «Опис виявлених порушень вимог законодавства», щодо будівель гуртожитку №4 ОНПУ за адресою: м. Одеса, Маршала Говорова, 11а:
пункті 403 - допускається улаштування та експлуатація тимчасових електромереж в підвальному приміщенні та житлових кімнатах (п. 1.7 Розділу IV Правил пожежної безпеки в Україні);
пункті 404 - шляхи евакуації не обладнані евакуаційним освітленням з написом «ВИХІД» білого кольору на зеленому фоні підключеними до джерела живлення незалежно від живлення на загальній лінії (п.2.32 Розділу III Правил пожежної безпеки в Україні);
пункті 405 - в підвальному приміщенні та житлових кімнатах, з`єднання жил проводів і кабелів не виконано за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів (гвинтових, болтових тощо) (п. 1.6 Розділу IV Правил пожежної безпеки в Україні);
пункті 406 - відкриті електророзподільні коробки (Дози) не закриті кришками з негорючого матеріалу в підвальному приміщенні (п. 1.7 Розділу IV Правил пожежної безпеки в Україні);
пункті 407 - допускається експлуатація електропроводів та електрокабелів з пошкодженою ізоляцією в підвальному приміщенні (п. 1.18 Розділу IV Правил пожежної безпеки в Україні);
пункті 408 - приміщення гуртожитку не обладнані автоматичною установкою пожежної сигналізації з виведенням сигналу на пульт цілодобового централізованого спостереження пожежної охорони згідно ДБН В.2.5-56:2014- (п.1.2 Розділу V Правил пожежної безпеки в Україні);
пункті 409 - не обладнані приміщення системою оповіщення людей та управління евакуацією у відповідності до ДБН В.2.5-56 "Системи протипожежного захисту" з урахуванням вимог ДБН В 2.5-23-2003, ПУЕ, ДНАОП 0.00-1.32-01 (пп. 1.2 п.1 Розділу V Правил пожежної безпеки в Україні);
пункті 410 - не надані дані (протоколи) щодо проведення перевірки опору ізоляції і перевірки спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання (п.1.20 Розділу ІV Правил пожежної безпеки в Україні);
пункті 411 грати, які встановлені на вікнах в приміщенні гуртожитку на першому поверсі, не виконані так, що можуть зніматися, розкриватися або розсуватися (п.2.16 Розділу IIІ Правил пожежної безпеки в Україні);
пункті 412 - допускається підвішування електросвітильників безпосередньо на струмопровідних дротах в підвальних приміщеннях (п.1.18 Розділу ІV Правил пожежної безпеки в Україні);
пункті 413 - не всі пожежні крани забезпечені навісними шафами, отворами для провітрювання та в деяких відсутні кран-комплекти (п. 2.2 Розділу V Правил пожежної безпеки в Україні);
пункті 414 - не проведено технічне обслуговування пожежних кранів з пуском води та із занесенням результатів перевірки в спецжурнал. На шафах пожежних кранів не нанесені написи ПК №... та «При пожежі дзвонити 101» (п. 2.2 Розділу V Правил пожежної безпеки в Україні);
пункті 415 - система внутрішнього протипожежного водопроводу знаходиться в непрацюючому стані (п. 2.2 Розділу V Правил пожежної безпеки в Україні);
пункті 416 - наказом створено добровільну пожежну дружину та не проведено обов`язкове страхування членів добровільної пожежної дружини (Постанова КМУ №564 від 17.07.2013 року);
пункті 417 - черговий персонал гуртожитків, а також проживаючі не забезпечені пристроями фільтрувальними для саморятування під час пожежі для організації евакуації людей у разі виникнення пожежі (п. 5.6 Розділу VI Правил пожежної безпеки в Україні);
пункті 418 - допускається стоянка автотранспорту на протипожежному проїзді до будівлі гуртожитку (п.1.4 Розділу III Правил пожежної безпеки в Україні);
пункті 419 - пожежний водойм біля гуртожитку №6-4 не заповнений в повному обсязі водою (п.п.7 п. 2.1 Розділу IV Правил пожежної безпеки в Україні);
пункті 420 - відсутній під`їзд до пожежного водойму біля гуртожитків № 6-4 (п.п.3 п. 2.1 Розділу IV Правил пожежної безпеки в Україні);
пункті 421 - відсутні (зняті) двері у незадимлюваній сходовій клітці (типу Н4) у будівлі гуртожитку (п. 2.23, 2.37 глави 2 Розділу III Правил пожежної безпеки в Україні);
пункті 422 - для гасіння пожеж при загоранні жиру в зонах з кухонним обладнанням (приміщення їдальні) з кількістю посадочних місць 50 та більше не влаштовані модульні системи локального пожежогасіння (п. 8.1, п.1.2 Розділу V Правил пожежної безпеки в Україні, ДБН В.2,5-56:2014);
пункті 423 - не визначено розрахунковий час евакуації людей у разі пожежі відповідно до ДСТУ 8828:2019 «Пожежна безпека. Загальні положення» (п.1.19 Розділу III Правил пожежної безпеки в України);
пункті 424 - протипожежні відстані між гуртожитком та відкритим майданчиком зменшена шляхом встановлення індивідуальних гаражів (п.1.4 Розділу III Правил пожежної безпеки в України).
Також контролюючим органом у загальному складі порушень були встановлені порушення з боку відповідача, що створюють ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, та які зазначені у графі «Опис виявлених порушень вимог законодавства», щодо будівель військової кафедри ОНПУ за адресою: м. Одеса, Маршала Говорова, 11г зокрема у:
пункті 425 - допускається улаштування та експлуатація тимчасових електромереж в приміщенні (п. 1.7 Розділу IV Правил пожежної безпеки в України);
пункті 426 - шляхи евакуації не обладнані евакуаційним освітленням з написом «ВИХІД» білого кольору на зеленому фоні підключеними до джерела живлення незалежно від живлення на загальній лінії (п.2.32 Розділу III Правил пожежної безпеки в Україні);
пункті 427 - з`єднання жил проводів і кабелів не виконано за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів (гвинтових, болтових тощо) (п. 1.6 Розділу IV Правил пожежної безпеки в Україні);
пункті 428 - допускається експлуатація електропроводів та електрокабелів з пошкодженою ізоляцією (п. 1.18 Розділу IV Правил пожежної безпеки в Україні);
пункті 429 - приміщення не обладнані автоматичною установкою пожежної сигналізації з виведенням сигналу на пульт цілодобового централізованого спостереження пожежної охорони згідно ДБН В.2.5-56:2014- (п.1.2 Розділу V Правил пожежної безпеки в Україні);
пункті 430 - не обладнані приміщення системою оповіщення людей та управління евакуацією у відповідності до ДБН В.2.5-56 "Системи протипожежного захисту" з урахуванням вимог ДБН В 2.5-23-2003, ПУЕ, ДНАОП 0.00-1.32-01 (пп. 1.2 п.1 Розділу V Правил пожежної безпеки в Україні);
пункті 431 - не надані дані (протоколи), щодо проведення перевірки опору ізоляції і перевірки спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання (п.1.20 Розділу ІV Правил пожежної безпеки в Україні);
пункті 432 - система внутрішнього протипожежного водопроводу знаходиться в непрацюючому стані (п. 2.2 Розділу V Правил пожежної безпеки в Україні).
На підставі акту перевірки ГУ ДСНС України в Одеській області було також складено припис № 147 від 26.03.2020, яким було встановлено Одеському національному політехнічному університету строк для усунення порушень вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки, цивільного захисту з граничним строком усунення порушень до 18.05.2020. Зазначений припис надійшов на адресу Одеського національного політехнічного університету 26.03.2020, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції відповідача (а.с. 118-150).
Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що зазначений в адміністративному позову захід реагування, запропонований Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій України в Одеській області для застосування до відповідача, має спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері пожежної безпеки в державному закладі освіти. Цей захід не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та пожежі, та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.
При цьому необхідність застосування зазначеного позивачем заходу реагування, на думку суду, відповідає характеру виявлених ним порушень, а тому він буде співмірним до мети його застосування і таке втручання у права відповідача буде пропорційним.
Усунення недоліків у повному обсязі, в свою чергу, буде свідчити про усунення ризиків загрози життю та здоров`ю людей, та буде підставою для відновлення безпечної роботи установи.
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Відповідно підпункту 57 пункту 4 Указу Президента України «Про деякі питання Державної служби України з надзвичайних ситуацій» № 20/2013 від 16.01.2013, ДСНС України відповідно до покладених на неї завдань організовує та проводить перевірки додержання вимог законодавства у сферах цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, організації виконання заходів щодо захисту населення і територій від надзвичайних - ситуацій техногенного та природного характеру на підприємствах, в установах, організаціях, що входять до складу залізничного, автомобільного, авіаційного, морського та річкового транспорту, на базах, складах, арсеналах зберігання та у місцях виробництва, утилізації ракетно-артилерійського озброєння, компонентів рідкого ракетного палива.
Згідно із пунктом 1 Положення про Головне управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області, затвердженого наказом Державної служби України з надзвичайних ситуацій в редакції від 12.11.2018 № 661 (далі Положення №661), Головне управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Одеській області є територіальним органом Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області, уповноваженим на забезпечення реалізації державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
У відповідності до підпункту 12 частини 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємстві окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежо - небезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Відповідно до частини 1 статті 68 Кодексу цивільного захисту України посадові особи центрального органу виконавчої влади, які здійснюють державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.
Згідно з частиною 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежо-небезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Як встановлено частиною 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є:
1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами;
2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення;
3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки;
4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій;
5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи;
6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність;
7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами;
8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального   захисту   в   осіб,   які   здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій;
9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту;
10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання;
11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.
Колегією суддів встановлено, що за результатом проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, посадовими особами ГУ ДСНС України в Одеській області ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , було складено акт №226 від 20.03.2020 (а.с.26-66), яким з боку відповідача було встановлено 30 порушень приписів Кодексу цивільного захисту України №5403-VI, Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України №1417 від 30.12.2014, та інших чинних нормативно-правових актів, стандартів, норм і правил у сфері пожежної та техногенної безпеки в частині, що стосуються зазначених будівель гуртожитку та військової кафедри ОНПУ.
Відповідно матеріалів справи, 26.03.2020 ОМУ ГУ ДСНС України в Одеській області складено припис № 147 «Про усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки», яким було встановлено Одеському національному політехнічному університету строк для усунення порушень вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки, цивільного захисту з граничним строком усунення порушень до 18.05.2020. Зазначений припис надійшов на адресу Одеського національного політехнічного університету 26.03.2020, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції відповідача (а.с. 118-150).
Так згідно припису від відповідача вимагалось усунути порушення приписів статей 20,55,69 Кодексу цивільного захисту України № 5403-VI, Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України №1417 від 30.12.2014( розділ IІ, ІІІ, ІV,V ), вимог п.ж ДБН В.2.5-56:2014, ДБН В.2.5-56:2016 ,   ДБН В.2.2-23:2009, ДСТУ Б В.2.5-38:2008, приписів Наказу №76 від 17.05.2005 "Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства", Постанови КМ від 26.06.2013 №444 (П.13)( п.307-377,403-432 Припису).
Частиною 7 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.
Відповідно до частини 7 статті 7 Закону №877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Положеннями частини 8 статті 7 Закону №877-V передбачено, що припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.
Загальні вимоги з пожежної безпеки до будівель, споруд різного призначення та прилеглих до них територій, іншого нерухомого майна, обладнання, устаткування, що експлуатуються, будівельних майданчиків, а також під час проведення робіт з будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, технічного переоснащення будівель та споруд закріплені в Правилах пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 року №1417 (далі Правила №1417).
Вищезазначені Правила є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування (далі - підприємства), громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах (п. 2 Правил).
Центральні органи виконавчої влади з урахуванням специфічних умов та особливостей щодо забезпечення пожежної безпеки об`єктів, віднесених до їх сфери управління, за необхідності видають галузеві правила пожежної безпеки, які не повинні суперечити цим Правилам та знижувати їх вимоги (п. 3 Правил).
Пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж (п. 4).
Відповідно до п.п. 1, 2, 11 Розділу ІІ Правил №1417, діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств та об`єктів. Керівник підприємства повинен визначити обов`язки посадових осіб щодо забезпечення пожежної безпеки, призначити відповідальних за пожежну безпеку окремих будівель, споруд, приміщень, дільниць, технологічного та інженерного устаткування, а також за утримання й експлуатацію засобів протипожежного захисту.
Працівники об`єкта зобов`язані дотримуватися встановленого протипожежного режиму, виконувати вимоги цих Правил та інших нормативно-правових актів з питань пожежної і техногенної безпеки.
Загальні вимоги пожежної безпеки до утримання територій, будинків, приміщень, споруд, евакуаційних шляхів і виходів; до інженерного обладнання та до утримання технічних засобів протипожежного захисту визначені нормативними положеннями Розділів III, IV, V Правил №1417.
Положеннями розділу VI «Основні вимоги до об`єктів різного функціонального призначення» визначені додаткові вимоги пожежної безпеки до закладів та установ організації освіти і науки.
Згідно 1.2 Розділу V Правил №1417 будинки, приміщення та споруди повинні обладнуватися системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту».
Згідно приписів п.1.1 Розділу IV Правил №1417 експлуатація електроустановок повинна відповідати вимогам Правил улаштування електроустановок (ПУЕ).
Правила улаштування електроустановок затверджені Наказом №476 від 21.07.2017 року Міністерства енергетики та вугільної промисловості України.
Наказом Міністерства освіти та науки України №974 від 15.08.2016 року затверджені Правила пожежної безпеки для навчальних закладів та установ системи освіти України, які розроблені відповідно до Кодексу цивільного захисту України, Закону України Про освіту та Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30 грудня 2014 року №1417, і які поширюються на: 1) навчальні заклади всіх типів і форм власності, що належать до сфери управління МОН (дошкільні, загальноосвітні, позашкільні, професійно-технічні, вищі, заклади післядипломної освіти); 2) установи системи освіти України, що належать до сфери управління МОН (бібліотеки, навчально-методичні центри, кабінети тощо).
Зазначеними правилами визначено, що пожежна безпека в таких закладах та установах забезпечується шляхом проведення організаційних і практичних заходів та використання технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки учасників навчально-виховного процесу, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж.
Забезпечення пожежної безпеки в закладах та установах покладається на їх власників або уповноважені ними органи, керівників (ректори, директори, начальники, завідувачі), керівників структурних підрозділів (факультети, кафедри, лабораторії, навчальні кабінети, цехи, склади, бібліотеки, архіви, майстерні тощо) відповідно до законодавства (п.п. 4 та 5 Правил № 974).
Постановою Кабінету Міністрів України №444 від 26.06.2013 затверджено Порядок здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях.
Зазначеним Порядком визначено, що навчання населення складається з: навчання безпосередньо на підприємствах, в установах та організаціях; навчання за межами підприємств, установ та організацій керівного складу і фахівців з питань цивільного захисту та пожежної безпеки; практичної підготовки під час проведення спеціальних об`єктових навчань і тренувань з питань цивільного захисту; навчання під час здобуття відповідного освітнього рівня у навчальних закладах системи освіти; самостійного вивчення інформації про дії в умовах надзвичайних ситуацій.
Навчання працюючого населення здійснюється безпосередньо на підприємстві, в установі та організації згідно з програмами підготовки працівників до дій у надзвичайних ситуаціях, а також під час проведення спеціальних об`єктових навчань і тренувань з питань цивільного захисту.
Програми підготовки працівників до дій у надзвичайних ситуаціях розробляються і затверджуються підприємствами, установами, організаціями на підставі програм та організаційно-методичних вказівок з підготовки населення до дій у надзвичайних ситуаціях, що розробляються і затверджуються ДСНС, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.
Програми навчання з питань пожежної безпеки погоджуються із ДСНС (п. 7 Порядку №444).
Механізм забезпечення населення і працівників формувань та спеціалізованих служб цивільного захисту засобами радіаційного та хімічного захисту у разі, зокрема, виникнення надзвичайної ситуації в умовах мирного стану, забезпечення населення і працівників формувань та спеціалізованих служб цивільного захисту засобами індивідуального захисту врегульований відповідним Порядком забезпечення населення і працівників формувань та спеціалізованих служб цивільного захисту засобами індивідуального захисту, приладами радіаційної та хімічної розвідки, дозиметричного і хімічного контролю, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1200 від 19.08.2002.
Правила техногенної безпеки затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ №879 від 05.11.2018 та визначають загальні вимоги до організації техногенної безпеки на підприємствах, в установах, організаціях та на небезпечних територіях і є обов`язковими для виконання керівниками, посадовими особами і працівниками міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, фізичними особами - підприємцями, власниками, керівниками та працівниками підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності.
Організація пожежної безпеки жилих будинків та прибудинкових територій визначена пунктом 3.7 відповідних Правил, затверджених наказом №76 від 17.05.2005 року Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства, у якому зазначено, що пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних, технічних та інших заходів, спрямованих на попередження пожеж, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для швидкого виклику пожежних підрозділів та успішного гасіння пожеж.
Забезпечення пожежної безпеки покладається на власників цих будинків або на уповноважені ними органи.
Програми навчання з питань пожежної безпеки повинні узгоджуватися з органами державного пожежного нагляду.
Прибудинкова територія повинна постійно утримуватися в чистоті, систематично очищатися від сміття, тари, опалого листя.
Дороги, проїзди й проходи до будівель, споруд, пожежних вододжерел, підступи до зовнішніх стаціонарних пожежних драбин, пожежного інвентарю, обладнання та засобів пожежогасіння мають бути завжди вільними, утримуватися справними, узимку очищатися від снігу.
Забороняється довільно зменшувати нормовану ширину доріг та проїздів. До всіх будівель і споруд має бути забезпечений вільний доступ. Протипожежні розриви між будинками, спорудами, відкритими майданчиками для зберігання матеріалів, устаткування тощо повинні відповідати вимогам будівельних норм. Їх не дозволяється захаращувати стоянками транспорту, будівництвом та встановленням тимчасових будинків і споруд, у тому числі індивідуальних гаражів тощо.
Протипожежні системи, установки (протидимовий захист, пожежна автоматика, протипожежне водопостачання, протипожежні двері, клапани тощо) повинні постійно утримуватися у справному робочому стані.
Перевірку стану вогнезахисного оброблення слід проводити не менше одного разу на рік зі складанням акту перевірки.
Не дозволяється використовувати горища, технічні поверхи й приміщення (у т.ч. венткамери, електрощитові) для зберігання устаткування, меблів, вибухопожежонебезпечних матеріалів та інших небезпечних предметів.
Евакуаційні шляхи і виходи повинні бути вільними, нічим не захаращуватися і в разі виникнення пожежі забезпечувати безпеку під час евакуації всіх людей, які перебувають у приміщеннях будівель та споруд.
Сходові марші і площадки повинні мати справні огорожі з поручнями, котрі не повинні зменшувати встановлену будівельними нормами ширину сходових маршів і площадок.
Цими ж Правилами не дозволяється, зокрема, улаштовувати на шляхах евакуації пороги, виступи, турнікети, розсувні, підйомні двері, двері, що обертаються, та інші пристрої, які перешкоджають вільній евакуації людей; захаращувати шляхи евакуації (коридори, проходи, сходові марші і площадки, вестибюлі, холи, тамбури тощо) меблями, обладнанням, навіть якщо вони не зменшують нормативну ширину; забивати, заварювати, замикати на навісні замки, болтові з`єднання та інші запори, що важко відчиняються зсередини, зовнішні евакуаційні двері будівель; застосовувати на шляхах евакуації горючі матеріали для облицювання стін стель, а також сходів та сходових площадок; захаращувати меблями, устаткуванням та іншими предметами двері, люки на балконах і лоджіях, переходи в суміжні секції та виходи на зовнішні евакуаційні драбини (пп.пп. 3.7.1-3.7.18 п. 3.7 Правил №76).
Під час розгляду справи у суді першої інстанції встановлено, що виявлені контролюючим органом в ході проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю), порушення, котрі зафіксовано в Акті за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки відповідачем не усунуті.
Доказів усунення встановлених порушень не надано ані до суду апеляційної інстанції ані до органів ГУ ДСНС України в Одеській області.
 Частиною 5 статті 242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суд Постановою від 19 вересня 2019 року у справі № 826/19328/16 зазначив, що захід реагування у вигляді повного зупинення роботи з експлуатації приміщень є виключним заходом, який застосовується лише за наявності таких порушень пожежної та техногенної безпеки, які безумовно створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей.  Акт перевірки, яким і фіксуються виявлені порушення правил та норм пожежної і техногенної безпеки є не єдиним доказом, за наявності якого можна стверджувати про наявність або відсутність певних порушень. Виключно суд приймає рішення про зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг.
Ухваленню судового рішення передує розгляд справи відповідно до Кодексу адміністративного судочинства, в ході якого суд, зокрема, оцінює, аналізує докази, вирішує питання про належність, допустимість, достатність того чи іншого доказу, на підставі чого і робить висновки, які в свою чергу стають основою судового рішення, його мотивувальної частини, зокрема. Вирішуючи в судовому рішенні питання зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв тощо, суд, в першу чергу, з`ясовує чи є передбачені для цього законом підстави, а отже оцінює надані позивачем та відповідачем докази, встановлює на підставі них факти, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи.
Суд оцінює як акт позивача, що складений за результатами контрольного заходу і в якому зафіксовано відсутність або наявність порушень правил та норм пожежної і техногенної безпеки, так й інші докази, надані відповідачем, які в свою чергу підтверджують відсутність або усунення виявлених порушень.
Отже, в разі якщо правовідносини між суб`єктом господарювання та органом державного нагляду у сфері техногенної та пожежної безпеки, стали спірними та перейшли в площину судового спору, то акт перевірки органу державного нагляду у сфері техногенної та пожежної безпеки, що складений за результатами контрольного заходу, є лише одним із доказів, оцінку якому дає виключно суд поряд з іншими доказами.
В протилежному випадку (якщо би виключно акт органу нагляду у сфері техногенної та пожежної безпеки свідчив про виконання чи невиконання відповідачем вимог правил, інструкцій, ДБН тощо) функція суду була би нівельована, оскільки останній не здійснював би судочинство, а фактично затверджував би акт органу нагляду у сфері техногенної та пожежної безпеки своїм рішенням.
Колегія суддів зазначає, що представником відповідача, на час розгляду справи, не надані докази, які б свідчили про усунення відповідачем виявлених порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.
Щодо посилання апелянта на те, що відсутні підстави для необхідності повного зупинення експлуатації будівель гуртожитку № 4 ОНПУ за адресою: м.Одеса, Маршала Говорова, 11а та будівель військової кафедри ОНПУ за адресою: м.Одеса, Маршала Говорова, 11г , що на його думку підтверджується приписом про усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки № 150 від 05.07.2021 (а.с.220-229), колегія суддів зауважує, що цим приписом надано строк для усунення встановлених недоліків до 31.08.2021, тобто він не може вважатись доказом повного усунення встановлених порушень.
Тобто, на час розгляду даної справи доказів, які б свідчили про повне усунення відповідачем порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, не було надано, а ті порушення, які встановлені у Акті № 226 від 20.03.2020, продовжують створювати загрозу життю та здоров`ю людей.
Слід зазначити, що застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації приміщень, є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей. Водночас поняття «загроза життю та/або здоров`ю людини» є оціночним поняттям, яке лежить у сфері захисту населення, територій, навколишнього природного середовища та майна, функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на позивача, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями у цій сфері.
Таким чином, оскільки на час розгляду справи в суді належних доказів, які б свідчили про повне усунення відповідачем порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, не було надано, суд погоджується з твердженням позивача, що наявність наведених порушень вимог протипожежної безпеки становить реальну небезпеку і загрозу життю та здоров`ю людей. У світлі викладеного колегія суддів також зауважує, що застосовані заходи є співмірні тим порушенням, які встановлено позивачем.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21 серпня 2020 року у справі № 640/368/19.
Слід зазначити, що стосовно судового контролю за дискреційними адміністративними актами Європейський суд з прав людини виробив позицію, згідно з якою за загальним правилом національні суди повинні утриматися від перевірки обґрунтованості таких актів, однак все ж суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (п. 111 рішення від 31.07.2008 року у справі Druћstevnн zбloћna Pria and Others v. Czech Republic, п. 157 рішення від 21.07.2011 року у справі Case of Sigma radio television LTD. v. Cyprus та інші.).
Відповідно до частини 3 статті 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.
Згідно частини 2 статті 70 Кодексу цивільного захисту України повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
Відповідно до преамбули  Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», цей Закон визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).
Частиною 5 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування. Вжиття інших заходів реагування, передбачених законом, допускається за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного нагляду (контролю) чи його заступника, а у випадках, передбачених законом, - із наступним підтвердженням обґрунтованості вжиття таких заходів адміністративним судом.
Частина 7  статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»  визначає, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб`єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.
Частина 10 зазначеної статті також передбачає, що у разі якщо обґрунтованість заходів реагування, зазначених у розпорядчих документах щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходів державного нагляду (контролю), відповідно до закону має бути підтверджена адміністративним судом, зазначені в таких документах строки усунення виявлених порушень, застосування до суб`єкта господарювання санкцій обраховуються з дня набрання законної сили постановою адміністративного суду про підтвердження обґрунтованості вжиття заходів реагування.
З огляду на викладене, враховуючи встановлені в Акті перевірки №226 від 20.03.2020  та приписі № 147 від 26.03.2020 порушення, а також норми діючого законодавства та принцип співмірності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області до Одеського національного політехнічного університету, Державного Університету «Одеська політехніка» про вжиття заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) шляхом повного зупинення експлуатації будівель гуртожитку №4 ОНПУ за адресою: м.Одеса, Маршала Говорова, 11а та будівель військової кафедри ОНПУ за адресою: м.Одеса, Маршала Говорова, 11г, обмеження до них доступу, за винятком проведення робіт з усунення недоліків, зазначених в акті перевірки №226 від 20.03.2020, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей є законними, обґрунтованими та підлягають легітимній меті, а тому підлягають задоволенню.  
Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Доводи апеляційної скарги.

Апеляційна скарга не містить належних та обґрунтованих доводів, які б спростовували наведений висновок суду. У ній також не зазначено інших міркувань, які б не були предметом перевірки апеляційного суду та щодо яких не наведено мотивів відхилення такого аргументу.
Доводи апелянта щодо порушення судом норм процесуального права під час постановлення процесуальних рішень, суд відхиляє, оскільки такі порушення не впливають на правильність рішення суду по суті питання.
До того ж, як зазначено у постанові Верховного Суду від 1 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 , якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.
Натомість, колегія суддів зазначає, що апелянт реалізував своє право на викладення відповідних аргументів в апеляційній скарзі та право на розгляд справи у відкритому судовому засіданні у суді апеляційної інстанції, проте належних та допустимих доказів на спростування встановлених порушень ГУ ДСНС в Одеській області не надав.
Додатково апеляційний суд зауважує, що поняття порушення, яке створює загрозу життю та/або здоров`ю людей є оціночним. Водночас, встановлені у цій справі порушення, безперечно, в тій чи іншій мірі створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
При обранні виключного заходу реагування у вигляді повного зупинення експлуатації окремих господарських одиниць підприємства (окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску), судом першої інстанції     узгоджується із принципом     співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли та тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами.
Так, суд  враховує, що застосований захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення   апелянтом виявлених порушень.
Крім того, застосований до скаржника захід реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки в приміщенні.
Також, такий захід реагування як повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень - не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної безпеки та охорони праці, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.
Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного суду від 31 жовтня 2018 року, справа № 826/14758/17 та від 26 березня 2020 року, справа № 320/1539/19.
Надаючи оцінку заяві апелянта, у якій останній надає припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки № 150 від 05.07.2021, а також просить витребувати у Одеського районного управління ГУ ДСНС України в Одеській області Акт позапланової перевірки від 30.06.2021 №173(а.с.220-229), колегія суддів зазначає цим приписом надано строк для усунення встановлених недоліків до 31.08.2021, тобто він не може вважатись доказом повного усунення встановлених порушень, отже і необхідності у витребуванні Акта на підставі якого було винесено припис немає.
До того ж, слід зауважити, що за правилами частини п`ятої статті 4 Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.
Таким чином, з аналізу статті 70 Кодексу цивільного захисту України та частини п`ятої статті 4 Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” суд апеляційної інстанції     доходить до висновку про те, що у разі застосування за рішенням адміністративного суду заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів відновлення роботи таких об`єктів здійснюється згідно вимог частини п`ятої статті 4 Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.
Аналогічну правову позицію висловив  Верховний Суд у постанові від 26 березня 2020 року, справа № 320/1539/19.
Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
             Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, – 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного Університету «Одеська політехніка»  залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року по справі № 420/6382/20 – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.
          Дата складення та підписання повного тексту судового рішення – 23 вересня 2021 року.

Головуючий суддя 	 	Шляхтицький О.І.	
Судді	    	Домусчі С.Д.    Семенюк Г.В.