Ухвала
21 липня 2021 року
м. Київ
справа № 736/1175/20
провадження № 61-11827ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,
розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства «Страхова Компанія «Країна» на рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 23 березня 2021 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 03 червня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Країна» про стягнення страхового відшкодування,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2020 року     ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Країна» (далі - 
АТ «СК «Країна»), в якому просив стягнути з відповідача страхове відшкодування в розмірі 25 038 грн, пеню в розмірі 10 368,01 грн, 3 % річних в розмірі 1 220,78 грн, інфляційні втрати в розмірі 1 119, 40 грн.
Рішенням Корюківського районного суду від 23 березня 2021 року позов задоволено частково, стягнуто з АТ «СК «Країна»» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 25 038 грн, пеню за прострочення сплати страхового відшкодування у сумі 435, 08 грн, втрати від інфляції у сумі 125, 19 грн, три проценти річних від простроченої суми у розмірі 108, 77 грн, у задоволенні решти позовних вимог  відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 03 червня 2021 року апеляційну скаргу АТ «СК «Країна» задоволено частково, рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 23 березня 2021 року скасовано, позов ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто із 
АТ «СК «Країна»» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 12 519 грн, пеню за прострочення сплати страхового відшкодування у сумі 1158,86 грн, втрати від інфляції у сумі 226,07 грн, три проценти річних від простроченої суми у розмірі 233,96 грн, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.
12 липня 2021 року засобами поштового зв`язку представник АТ «СК «Країна»  Журов Є. Є. подав касаційну скаргу на рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 23 березня 2021 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 03 червня 2021 року у цивільній справі № 736/1175/20, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Безпосередньо в касаційній скарзі викладене клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке підлягає задоволенню, оскільки вказаний строк пропущений з поважних причин.
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.
Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
АТ «СК «Країна» реалізувало своє право на апеляційний перегляд справи № 736/1175/20.
Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи 
від 07 лютого 1995 року, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.
Європейський суд з прав людини у Рішенні від 05 квітня 2018 року (справа «Зубац проти Хорватії», № 40160/12) вказав на обмеженість доступу до судів вищої інстанції. Так, право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, які дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, і таке регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.
Спосіб застосування пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод до апеляційних та касаційних судів залежить від особливостей судового провадження, про яке йдеться, і необхідно враховувати всю сукупність процесуальних дій, проведених в рамках національного правопорядку, а також роль судів касаційної інстанції в них; умови прийнятності касаційної скарги щодо питань права можуть бути суворіші, ніж для звичайної скарги (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Леваж Престасьон Сервіс» проти Франції», рішення Європейського суду з прав людини у справі «Шамоян проти Вірменії»).
Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Пунктом 1 частини першої статті 176 ЦПК України передбачено, що у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 
01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята 
статті 19 ЦПК України).  
Ціна позову в розглядуваній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2021 року 
(2 270 грн х 100 = 227 000 грн).
Справа № 736/1175/20 є малозначною в силу закону.
Належність справи № 736/1175/20 до категорії малозначних була передбачуваною.
На думку заявника наявний випадок, передбачений підпунктом а) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження у малозначній справі. 
Верховним Судом досліджено та взято до уваги категорію справи, ціну та предмет позову, а також значення справи для сторін і суспільства, та не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, у тому числі не встановлено, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Відповідач мав можливість доводити свої заперечення проти позову в судах двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію щодо вирішення спору. 
Незгода із оскаржуваними судовими рішеннями не є сама по собі обставиною, що свідчить про наявність випадків для відкриття касаційного провадження у малозначній справі. 
Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Касаційну скаргу подано на судові рішення, ухвалені у малозначній справі; належність справи до категорії малозначних була передбачуваною відповідач використав право на апеляційний перегляд справи; справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію щодо вирішення спору; наявність випадків, передбачених підпунктами а) - г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, колегією суддів не встановлено, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою, дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, статтею 390, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Поновити акціонерному товариству «Страхова Компанія «Країна» строк на касаційне оскарження рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 23 березня 2021 року та постанови Чернігівського апеляційного суду від 03 червня 2021 року.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «Страхова Компанія «Країна» на рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 23 березня 2021 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 03 червня 2021 року в цивільній справі № 736/1175/20.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                     В. В. Шипович
                   Є. В. Синельников
                                                                                                           С. Ф. Хопта