ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 року 
м. Київ

Справа №  904/2032/16 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Жукова С.В. - головуючого, Банаська О.О., Огородніка К.М.
за участі секретаря судового засідання - Купрейчук С.П.
за участю представників: не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 

на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2020
та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 26.04.2021

у справі

за заявою  ОСОБА_1 
до Державного підприємства "Дослідне господарство "Руно" Національної академії аграрних наук України"
про визнання грошових вимог в сумі 283 848,00 грн, -

ВСТАНОВИВ:
1. У провадженні господарського суду Дніпропетровської області перебуває справа про банкрутство Державного підприємства "Дослідне господарство "Руно" Національної академії аграрних наук України".
2. 09.06.2020 до суду першої інстанції надійшла заява ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника на загальну суму 283 848,00 грн. за надання послуг.
Короткий зміст оскаржуваних судових рішень
3. Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2020 у справі №  904/2032/16, що залишена без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 26.04.2021, відхилено грошові вимоги ОСОБА_1 до боржника - Державного підприємства "Дослідне господарство "Руно" Національної академії аграрних наук України" на суму 283 848,00 грн.
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
4. До Верховного Суду від ОСОБА_1 (далі в тексті - Скаржник) надійшла касаційна скарга у якій Скаржник просить суд скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 26.04.2021 та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
5. В обґрунтування підстав для задоволення касаційної скарги Скаржник наводить наступні доводи, що стали підставою для відкриття касаційного провадження:
5.1. Рішення судів попередніх інстанцій прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права та оскаржуються з підстав передбачених ч. 1, 3 ст. 310 ГПК України. Таким чином, на думку Скаржника, судом апеляційної інстанції необґрунтовано відхилено клопотання про дослідження доказів, а також судом першої інстанції не з`ясовано обставини, що мають значення для справи.
Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі
6. Відзивів на касаційну скаргу не надходило
Позиція Верховного Суду
7. Заслухавши у відкритому судовому засіданні доповідь судді доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, виходячи з наступного.
8. Відповідно до ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
9. Щодо доводу касаційної скарги про те, що рішення судів попередніх інстанцій прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права та оскаржуються з підстав передбачених ч. 1, 3 ст. 310 ГПК України. Таким чином, на думку Скаржника, судом апеляційної інстанції необґрунтовано відхилено клопотання про дослідження доказів, а також судом першої інстанції не з`ясовано обставини, що мають значення для справи, колегія суддів зазначає наступне.
10. Суди попередніх інстанцій встановили наступні фактичні обставини справи:
10.1. Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2019 порушено провадження у справі про банкрутство Державного підприємства "Дослідне господарство "РУНО" Національної академії аграрних наук України" (ЄДРПОУ 00846286).
10.2. 09.06.2020 до господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява фізичної особи ОСОБА_1 до Державного підприємства "Дослідне господарство "РУНО" Національної академії аграрних наук України" про визнання грошових вимог в розмірі 283    848,00 грн.
10.3. Як стверджує заявник, 16.05.2013 представником ДП ДГ "Руно" НААН України було запропоновано ОСОБА_1 виконати роботи по внесенню гербіцидів на поля, які належали ДП ДГ "Руно" НААН України. Також було обумовлено, що ОСОБА_1 здійснюються роботи на своєму тракторі. Вартість робіт складає 80 грн. за 1 га.
10.4. Виконані роботи приймаються на підставі актів-прийому передачі робіт, оформлених у вигляді довідок про виконаний обсяг робіт. Самі гербіциди надавались ДП ДГ "РУНО" НААН України.
10.5. Оплату роботи обумовлено здійснити після збору врожаю наприкінці 2013 року.
10.6. Протягом 2013 ОСОБА_1 виконав роботи по внесенню гербіцидів для ДП ДГ "Руно" НААН України на площі 1259,6 га загальною вартістю 100  768 грн.
10.7. У 2014 ОСОБА_1 виконано роботи по внесенню гербіцидів для ДП ДГ "Руно" НААН України на площі 2211,3 га вартістю 176    904 грн., а в 2015р. виконано аналогічні роботи на площі 891,2 га на суму 106 944 грн. При цьому вартість робіт в 2015р. складала 120 грн./га.
10.8. Боржником було прийнято виконано роботу, про що свідчать довідки про внесення гербіцидів, що містяться в матеріалах справи (грошові вимоги, а. с. 5-10).
10.9. ОСОБА_1 вважає, що між ним та ДП ДГ "Руно" НААН України було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору, боржник підтвердив факт виконання робіт шляхом оформлення довідок. Претензій з приводу якості робіт від боржника також не надходило. Окрім того, 07 березня 2016 року, ДП ДГ "Руно" НААН України надало ОСОБА_1 довідку № 07/03-1, у якій підтвердило існуючий перед ОСОБА_1 борг.
10.10. Заперечуючи проти задоволення кредиторських вимог ОСОБА_1 у даній справі арбітражний керуючий Савченко Вячеслав Анатолійович надав довідку ДП ДГ "Руно" НААН України №12/03-1 від 12.03.2020, яка підтверджує факт існування трудових відносин між сторонами в період з 1984 року по 2015 рік.
10.11. Відповідно до вищезгаданої довідки заробітна плата ОСОБА_1 за весь період роботи виплачена в повному обсязі, заборгованість відсутня. За даними бухгалтерського обліку станом на 01.03.2020р. відсутні дані щодо виконуваних робіт, послуг.
10.12. Згідно із наказом ДП ДГ "Руно" НААН України № 130к про припинення строкового трудового договору, ОСОБА_1 був звільнений з посади механіка механізованого загону № 2 05 листопада 2015 року у зв`язку із закінченням строку трудового договору (ч. 2 ст. 36 КЗпП України).
10.13. В матеріалах справи містяться нотаріально посвідчені пояснення головного бухгалтера ДП ДГ "Руно" НААН України ОСОБА_2 (грошові вимоги, а. с. 64), відповідно до яких остання повідомляє про наступне.
10.14. Згідно первинних документів бухгалтерського обліку на підприємстві відсутня заборгованість перед ОСОБА_1 за період з 01.01.2013р. по 31.12.2015р. в розмірі 232 848,00 грн. за виконані послуги за договором підряду.
10.15. Також відсутні первинні документи, а саме оригінал договору підряду, акти виконаних робіт, погоджений кошторис вартості робіт, документи підтверджуючі наявність у виконавця робіт спеціальної техніки для їх виконання на праві власності або в оренді, документи підтверджуючі право у виконавця на виконання робіт з небезпечними хімічними речовинами. Відповідно до того, що бухгалтерський облік не містить таких даних, то і в розрахунок річних балансів до розділу кредиторської заборгованості дані не внесені.
10.16. ОСОБА_2 стверджує, що ДП ДГ "Руно" НААН України як державне підприємство не могло закупати роботи та послуги без відповідних первинних документів.
10.17. У зв`язку з тим, що виконувані роботи були пов`язані з поводженням з отруйними хімічними речовинами, то в журналі обліку інструктажу та допуску до небезпечних робіт мали бути відповідні записи, проте такі відсутні.
10.18. Надані кредитором довідки про виконання ним робіт у позанормований час складені не за формою, не на фірмовому бланку, не затверджені керівником та не скріплені печаткою підприємства. Крім того, вони не містять будь-якої інформації про взяття цих робіт до обліку бухгалтерії, відсутні резолюції керівника.
10.19. Вищезгадані довідки не містять конкретної дати виконання робіт, обсягу виконаних робіт, назви гербіцидів які вносились, назви культури під яку вносились, що унеможливлює ідентифікацію наявності на балансі підприємства витратних матеріалів, які нібито вносились.   
10.20. Перебуваючи в офіційних трудових відносинах з ДП ДГ "Руно" НААН України ОСОБА_1 не міг одночасно надавати послуги в позанормований час, оскільки КЗпП України для позанормованої роботи передбачає відповідні нарахування.
11. Суд апеляційної інстанції встановив наступні фактичні обставини справи:
11.1. Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2020 зобов`язано ОСОБА_1 надати до суду документи, підтверджуючі заявлені кредиторські вимоги до боржника; керуючого санацією та боржника - надати до суду повідомлення щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про визнання грошових вимог.
11.2. На виконання зазначеної ухвали арбітражним керуючим ДП ДГ "Руно" НААН України надано до суду повідомлення про результати розгляду заяви фізичної особи ОСОБА_1 про визнання грошових вимог від 01.09.2020 № 02-04/126.
11.3. Ухвалами від 08.09.2020, 13.10.2020 у зв`язку з ненаданням документальних доказів в підтвердження заявлених кредиторських вимог ОСОБА_1 повторно зобов`язано надати відповідні документи до суду, а також докази в підтвердження повноважень посадових осіб, якими підписано документи, що подані до заяви про визнання грошових вимог.
11.4. В матеріалах справи відсутні витребувані судом першої інстанції докази на підтвердження заявлених кредиторських вимог, докази виконання ОСОБА_1 роботи в понадурочний час, а також будь-які пояснення щодо неможливості подання витребуваних доказів, що свідчить про не виконання кредитором приписів, визначених в ухвалах суду.
11.5. 14.04.2021 на адресу апеляційного господарського суду від представника Скаржника надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи заяв свідків та витягів з їх трудових книжок. Клопотання мотивовано тим, що ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13.10.2020 було задоволено клопотання представника кредитора про надання додаткових доказів відповідно до п. 5 ст. 80 ГПК України. Судом було зобов`язано кредитора надати всі документальні докази, в тому числі докази на підтвердження права підпису та повноважень в. о. директора ОСОБА_3 та посадових осіб зазначених в документах, які додані до заяви про визнання грошових вимог. Проте, докази не були подані до суду першої інстанції через хворобу представника кредитора.
12. Колегія суддів суду касаційної інстанції звертає увагу на усталені правові висновки Верховного Суду стосовно порядку розгляду кредиторських вимог у справі про банкрутство, ролі та обов`язків суду на цій стадії провадження у справі про банкрутство, відповідно до яких:
- заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги (зокрема, постанови від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, 25.06.2019 у справі №  922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі №  910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16);
- обов`язок здійснення правового аналізу заявлених у справі кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог покладений на господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство (постанови: від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 05.03.2019 у справі №  910/3353/16, від 18.04.2019 у справі № 914/1126/14, від 20.06.2019 у справі №  915/535/17, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі №  908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі №  904/9024/16);
- під час розгляду заявлених грошових вимог суд користується правами та повноваженнями, наданими йому процесуальним законом; суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора (постанови: від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі №  910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16);
- у попередньому засіданні господарський суд зобов`язаний перевірити та надати правову оцінку усім вимогам кредиторів до боржника незалежно від факту їх визнання чи відхилення боржником (постанови: від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18).
- завданням господарського суду у попередньому засіданні є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів, які можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, та/або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (постанови: від 05.03.2019 у справі № 910/3353/16, від 18.04.2019 у справі № 914/1126/14, від 20.06.2019 у справі № 915/535/17, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі №  908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі №  904/9024/16);
13. У справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору (постанови: від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17).
14. Беручи до уваги те, що під час розгляду справи у суді першої інстанції Скаржником не було виконано вимог ухвал від 08.09.2020 та від 13.10.2020 щодо надання до суду документів, які підтверджують заявлені кредиторські вимоги до боржника, колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що грошові вимоги ОСОБА_1 до боржника Державного підприємства "Дослідне господарство "РУНО" Національної академії аграрних наук України" (52363, Дніпропетровська область, Криничанський район, с. Затишне, вул. Леніна, 17; ЄДРПОУ 00846286) про визнання грошових вимог у розмірі 283 848,00 грн. слід відхилити.
15. Згідно п. 6 ч. 2 ст. 258 ГПК України в апеляційній скарзі мають бути зазначені нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції.
16. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 ГПК України).
17. Суд апеляційної інстанції встановив, що кредитор, надаючи до суду апеляційної інстанції клопотання про приєднання нових доказів, а саме заяв свідків не заявив клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на їх подання. Крім того, слід звернути увагу, що заяви свідків складені 06.04.2021, тобто після прийняття оскаржуваної ухвали та відкриття провадження у справі апеляційним господарським судом. Таким чином, відповідні докази не існували на час розгляду справи судом першої інстанції.
18. Вказана обставина підтверджує правильне застосування судом апеляційної інстанції положень п. 6 ч. 2 ст. 258 ГПК України щодо висновку про те, що клопотання Скаржника про долучення до матеріалів справи заяв свідків є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.
19. Відповідно до приписів ст. 309 ГПК України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
20. Колегія суддів суду касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 дійшла висновку про те, що ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2020 та постанова Центрального апеляційного господарського суду від 26.04.2021 ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
21. За таких обставин, касаційна скарга, на підставі приписів ст. 309 ГПК України, підлягає залишенню без задоволення, а ухвала  господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2020 та постанова Центрального апеляційного господарського суду від 26.04.2021 - залишенню без змін.
Керуючись ст. ст. 240, 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -
П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Ухвалу  господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2020 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 26.04.2021 по справі №  904/2032/16   залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                               С.В. Жуков

Судді                                                                                                      О.О. Банасько

                                                                                                    К.М. Огороднік