П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

13 липня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/1200/21	

Категорія справи: 108010000	                            Головуючий в 1 інстанції:Завальнюк І. В.                                        Місце ухвалення рішення: м. Одеса    	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого  –   Лук`янчук О.В.
суддів              –   Бітова А.І.
                                                          –   Ступакової І.Г.
                        при секретарі – Поварчук В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року по справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправним та скасування  постанови,-

В С Т А Н О В И Л А :

ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову від 20.07.2020 № 209294 про накладення адміністративно-господарського штрафу в розмірі 8500 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 02.06.2020 уповноваженими особами Управління Укртрансбезпеки в Одеській області складено акт про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, на підставі якого складено постанову від 20.07.2020 № 209294 про накладення адміністративно-господарського штрафу в розмірі 8500 грн. Позивач вважає притягнення його до відповідальності безпідставним, оскільки його представником – адвокатом Осадчим А.Ю. не отримано належної інформації за адвокатськими запитами. Зокрема, стороні позивача не надано інформації стосовно відповідності майданчика для здійснення габаритно-вагового контролю встановленим вимогам; щодо наявності зовнішнього освітлення майданчика для здійснення габаритно-вагового контролю. Позивач не може встановити з чеку зважування та довідки будь-які характеристики зважувального обладнання, яке було використано при проведенні габаритно-вагового контролю. У зв`язку з цим неможливо встановити технічні характеристики зважувального обладнання, яке було використане при проведенні габаритно-вагового контролю, зокрема, найбільшу границю зважування, відсоток похибки та підтвердження проходження зважувальним обладнанням періодичної повірки (метрологічної атестації).
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року в задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки  про визнання протиправною та скасування постанови відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ФОП ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення,яким позов задовольнити.
В своїй скарзі апелянт зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази того, яке саме зважувальне обладнання використовувалося при проведенні габаритно-вагового контролю та щодо його технічних характеристик. При цьому також, з посиланням на Постанову № 879, вказує, що забороняється експлуатація пересувних пунктів у темну пору доби, крім випадків коли такий пункт розташовано на освітлених ділянках автомобільних доріг, а відповідно до чека зважування таке проводилося о 23:00 год. Водночас зазначає, що відповідачем не надано відповідних доказів на підтвердження обставин відповідності вимогам облаштування та технічного оснащення пункту габаритно-вагового контролю.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що 02.06.2020 працівниками Управління Укртрансбезпеки в Одеській області проведено перевірку транспортного засобу DAF, модель FT XF 95.430, державний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки KRONE, модель SD, державний номер НОМЕР_2 , що належать ФОП ОСОБА_1 та здійснено ваговий контроль вищезазначеного транспортного засобу.
За результатами перевірки співробітниками Управління Укртрансбезпеки в Одеській області 02.06.2020 складено акт № 224915 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, відповідно до якого встановлені наступні порушення: перевезення вантажу з перевищенням вагових норм на строєну вісь без відповідного дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України, чим порушено пп.22.5 п.22 постанови КМУ від 10.10.2001 року № 1306 “Про Правила дорожнього руху”.
20.07.2020 постановою в.о. начальника управління Укртрансбезпеки в Одеській області про застосування адміністративно-господарського штрафу № 209294 на позивача накладено штраф в загальній сумі 8500 грн. за правопорушення передбачене абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону України “Про автомобільний транспорт” за перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.
Не погодившись з постановою  про накладення штрафу, позивач звернувся до суду з даним позовом.
За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок про відмову у задоволенні позовних вимог, так як у межах спірних правовідносин позивача правомірно притягнуто до відповідальності за перевезення вантажу з перевищенням вагових параметрів без необхідного дозволу або документу про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів.
Перевіряючи правомірність дій та рішень посадових осіб Укртрансбезпеки, з урахування підстав, за якими позивач пов`язує їх протиправність та скасування, судова колегія виходить з наступного.
Відповідно до Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.
До основних завдань Укртрансбезпеки віднесено, зокрема, здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.
Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.
Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України “Про дорожній рух” від 30.06.1993 р. №    3353-XII    (далі - Закон № 3353-ХІІ), відповідно до частина 2 статті 29 якого    з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 р. № 1567    (далі - Порядок № 1567), згідно з пунктами 3, 4 якого державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Відповідно до п. 14 Порядку № 1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.
Пунктом 15 Порядку № 1567 визначено виключний перелік питань, що перевіряється контролюючими особами під час здійснення рейдової перевірки, зокрема, в частині виконання внутрішніх вантажних перевезень перевіряється:
- наявність визначених   ст. 48  Закону України «Про автомобільний транспорт»   документів, на підставі яких здійснюються перевезення  автомобільним транспортом;
- виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського  автомобільного транспорту  та Правил перевезень вантажів  автомобільним транспортом  в Україні, інших нормативно-правових актів.
Пунктом 16 Порядку №1567 передбачена можливість під час рейдової перевірки   здійснення габаритно-вагового контролю.
Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними  дорогами загального користування  транспортних  засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджено постановою Кабінету Міністрів  України  № 879 від 27.06.2007 р.  «Про  заходи щодо збереження автомобільних  доріг загального користування» (далі - Порядок № 879).
Відповідно до пункту   3 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль  транспортних  засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.
Згідно з підпунктом 4 пункту 2 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль – контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних  транспортних  засобів  автомобільними  дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних  засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних  засобів.
У розумінні Порядку № 879 великовагові та великогабаритні транспортні  засоби  – транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з  параметрів,  що зазначені у пункті 22.5   Правил дорожнього руху, затверджених   постановою Кабінету Міністрів  України  від 10 жовтня 2001 №1306. При цьому  транспортний  засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки (підпункт 3 пункту 2 Порядку № 879).
За змістом пункту 6 Порядку № 879  габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.
Відповідно до пункту   20 Порядку №879 за результатами точного та/або документального габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність  транспортного засобу  до великовагових та/або великогабаритних.
Пунктом 22.5  Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, встановлено, що за  спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних  засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує  за  шириною 2,6 м, за  висотою від поверхні дороги   4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м),  за  довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11 т (для автобусів, тролейбусів   11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11 т, здвоєні осі -18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за  задній габарит  транспортного засобу  більш як на 2 м.
Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.
Частиною четвертою   статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт»   від 05.04.2001 р. № 2344-III (далі – Закон  № 2344-ІІІ) встановлено, що у разі перевезення вантажів з  перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України,  виданий компетентними уповноваженими органами, або документ  про  внесення плати  за  проїзд великовагових (великогабаритних)  транспортних  засобів, якщо  перевищення вагових  або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.
Згідно з пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України  від 18 січня 2001 року № 30,   (далі - Правила № 30)  допускається перевищення вагових параметрів  порівняно з визначеними у пункті 22.5 ПДР на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати  за  проїзд.
Пунктом 21 Порядку № 879 визначено, що у разі виявлення факту  перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного  нормативного  параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати  за  його проїзд  автомобільними  дорогами загального користування. Плата  за  проїзд великовагового та/або великогабаритного  транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі  за  пройдену частину маршруту по території  України.
Таким чином, законодавець чітко передбачив критичну похибку у розмірі 2 відсотки, що дозволяє враховувати специфіку вантажу, який під час транспортування здатний зсуватися.
Як вбачається з матеріалів справи, підставою прийняття оскаржуваної постанови є матеріали здійснених посадовими особами Управління Укртрансбезпеки в Одеській області заходів державного контролю на автомобільному транспорті шляхом проведення 02.06.2020 габаритно-вагового контролю транспортного засобу DAF, модель FT XF 95.430, державний номер НОМЕР_3 , з напівпричепом марки KRONE, модель SD, державний номер НОМЕР_2 . В ході зважування встановлено перевищення вказаним транспортним засобом нормативних вагових параметрів.
Так, зокрема згідно чеку зважування від 02.06.2020 б/н, осьове навантаження на строєну ось склало 25,69 т (8,73 т + 8,53 т + 8,43 т), при нормативно допустимому навантаженні 24 т, тобто перевищення склало від 5% до 10% включно встановлених законодавством габаритно-вагових норм.
Зі змісту акту перевірки від 224915 від 02.06.2020, посадовими особами Управління Укртрансбезпеки в Одеській області встановлено порушення позивачем абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".
Згідно з абзацом 14 частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ  за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Так, положеннями п.4 Правил №30 встановлено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.
Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України “Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності”.
Дозвіл оформлюється підрозділами Державтоінспекції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв`язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.
Отже, матеріалами справи підтверджено перевищення позивачем встановлених законодавством габаритно-вагових норм та відсутність у позивача дозволу чи документу, який би дозволяв рух автомобільними дорогами - транспортними засобами позивача, а отже є обґрунтованим застосування до позивача відповідачем адміністративно-господарського штрафу в розмірі 8 500 грн. за порушення Закону України «Про автомобільний транспорт».
Апелянт в апеляційній скарзі зазначає, що докази, які подані відповідачем не є належними та допустимими, оскільки на їх підставі неможливо встановити на яких приладах обліку (вагах) здійснювалось зважування автомобілів, у матеріалах справи відсутні докази того, яке саме зважувальне обладнання використовувалося при проведенні габаритно-вагового контролю та щодо його технічних характеристик.
З даного приводу колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.ч.1-4 ст.8 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" у сфері законодавчо регульованої метрології застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації. Експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби. Законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, які мають елементи або функції настроювання, повинні мати захист від вільного доступу до зазначених елементів і функцій (включаючи програмне забезпечення) з метою запобігання несанкціонованому втручанню. Законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та в продаж і видавати напрокат лише за умови їх відповідності цьому Закону та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки.
Так, колегія суддів зазначає, що пункти 12, 13 Порядку №879 не встановлюють обов`язку для посадових осіб Укртрансбезпеки надавати водієві протокол, свідоцтво про метрологічну атестацію в ДП "Укрметстандарт" на предмет відповідності технічних характеристик ваг вимогам технічної документації виробника саме у режимі зважування у русі, повідомляти назву вагового комплексу, на якому здійснювався габаритно-ваговий контроль. Також законодавчо не встановлено вимоги щодо зазначення в акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю та розрахунку плати за проїзд характеристик вимірювального зважувального обладнання при проведенні габаритно-вагового контролю. При цьому, водій, під час проведення зважування транспортного засобу, не позбавлений права отримати для ознайомлення відповідні документи про сертифікацію вагового комплексу і про його періодичну повірку та пересвідчитись у їх відповідності нормам чинного законодавства.
В той же час, відповідачем надано до суду свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П 40 М. НОМЕР_4 , чинне до 20.05.21, видане ДП Київський обласний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації ДП “Київоблстандартметрологія” на “Ваги автомобільні електронні AR-WIM” зав. № 011094, виробник фірма “ESIT”, Турція. За результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ OIML R 134-1:2010 “Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь”.
Твердження апелянта, що відповідно до чека зважування таке проводилося о 23:00 год., а відповідно до Порядку №879 забороняється експлуатація пересувних пунктів у темну пору доби, крім випадків, коли такий пункт розташовано на освітлених ділянках автомобільних доріг, у морських, річкових портах, вантажних терміналах, місцях формування вантажопотоків, спростовується актом обстеження ділянки дороги, яка використовується для здійснення габаритно-вагового контролю на автомобільній дорозі загального користування державного значення М05 Київ-Одеса км 452+811 від 30.06.2020 року, згідно якого ділянка дороги, яка використовується для здійснення габаритно-вагового контролю відповідає вимогам ДБН, ГБН та Наказам Міністерства інфраструктури та МВС.
Доводи апелянта, що акт обстеження від 30.06.2020 року стосується іншого місця проведення вагового контролю, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що з актом про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №041419 від 02.06.2020 та з актом №224905 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 02.06.2020 позивач відмовився ознайомлюватися та відмовився від підпису. Крім того, позивачем не було надано будь-які пояснення щодо порушення з боку посадових осіб Укртрансбезпеки, процедури проходження транспортним засобом габаритно-вагового контролю.
Таким чином, на час проведення перевірки та оформлення її відповідними матеріалами будь-які зауваження щодо порушення службовими особами відповідача вимог чинного законодавства України були відсутні.
При цьому позивачем жодним чином не оспорюється виявлений факт перевищення нормативно допустимого навантаження та не спростовується результат здійснених вимірів.
Таким чином, враховуючи, що сам по собі факт перевищення скаржником встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 5%-10% ним не заперечується, правомірність порядку проведення габаритно-вагового контролю, а також використання при проведенні останнього належного приладу скаржником не спростовано, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та про правомірність висновків суду першої інстанції, що викладені в оскаржуваному рішенні.
З урахуванням зазначених обставин колегія суддів приходить до висновку, що доводи апелянта, не спростовують факт перевищення нормативно допустимого вагового (осьового) навантаження транспортного засобу з напівпричепом.
Відповідно до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений  14 липня 2021 року.

Головуючий суддя:                                                                                             О.В. Лук`янчук  

Суддя:                                                                                                                  А.І. Бітов

Суддя:                                                                                                                           І.Г. Ступакова